408 JULIANEHAAB DISTRIKT 
en Del lave Smaaøer, der strækker sig ned til og hen foran Mundingen af 
Tasermiut. -Ca. 33 km Syd for denne Fjord fører et stærkt kroget Løb, hvis 
yderste, snævre Del kaldes Kôrnok, dets midterste Torssukätak, ind til Di- 
striktets sydligste, større Fjord, 
Ilua, der har 3 Arme, som alle skyder sig ind i Fastlandet, nemlig Ka- 
ngerdluk og Kangikitsok i nordlig, Kangersunek i nordøstlig Retning. 
Паа med dens Forgreninger er en af Sydgrønlands prægtigste Fjorde. Vilde, 
forrevne og nøgne hæver de ca. 2000 m høje Fjælde sig stejlt op af Vandet, kronet 
foroven af spidse Tinder, og gennem Fjældsidernes Dale og Kløfter glider Glet- 
schernes blaahvide Istunger i forrevne, fantastiske Former ned mod Vandet. 
De mange Årme og Løb, der fra Hovedfjorden straaler ud til alle Sider, gør 
Landskabet afvekslende og bidrager til yderligere at fremhæve dette typiske 
Polarlands enestaaende, vilde Skønhed. 
I Bunden af den korte Kangerdluk ligger en stor, over 1 km bred Bræ, 
der aflaster den betydelige, indenfor liggende Højlandsis og udmunder gennem 
et Dalstrøg med talrige Fjældtoppe. Foran Bræen er der aflejret en bred, ved 
Lavvande delvis tørlagt Sandslette, som gennemstrømmes af Gletscherelve. 
Kangikitsok, der er ca. 13 km lang, fortsættes i en Dal, gennemstrømmet 
af et større Vandløb. 4 Gletschere, hvis Endemoræner ‘som Pynter skyder sig 
ud i Fjorden, glider ned ad de stejle Fjældsider. 
Kangersunek. Pynten mellem Kangikitsok og Kangersunek, hvor Bo- 
pladsen Nûk ligger, er yderst ganske lav. Ca. 11 km længere inde deler Fjorden 
sig i 2 korte Arme, hvoraf den ene gaar mod NNV., den anden mod NØ., begge 
med betydelige Bræer i Bunden. Isen i den nordlige Bræarm, der er 750 m bred 
og omgivet af mægtige, næsten helt lodrette Fjældvægge, har en Hældning 
af 5,5”, der længere inde stiger til ca. 20°. Store Dele af Bræens Overflade i 
er dækket med Moræner, og midt i Bræarmen ligger adskillige Nunatakker. 
Bræen, hvis forreste, lodrette Brudflade hæver sig omtrent 50 m over Vand- 
spejlet, er stærk producerende med hyppige Kalvninger, der foregaar ved 
Afstyrtning. 
Mellem den nordlige og sydlige Bræ, der ikke har været me for Op- 
maaling, skyder en Gletscher sig ned gennem et Dalstrøg uden dog at naa Fjor- 
den, hvor der foran Gletscherranden er aflejret en ca. 1600 m lang Sand- og Grus- 
slette, der delvis overskylles med Højvande. Desuden findes, dels i selve Fjorden 
dels i Bræløbene, 5 større og adskillige mindre Gletschere, der under store Hæld- 
ningsvinkler glider ned ad de høje, bratte Fjældvægge, idet nogle af Gletscherne 
udmunder paa de større Bræer eller i Fjorden, medens andre afsmelter i Kløf- 
terne eller i skaalformige Fordybninger, eller styrter som Laviner ned fra en 
svimlende Højde og knuses under Nedstyrtningen til Isstøv. Man hører derfor 
idelig en Dundren og Bragen, der enten skyldes Isens Nedstyrtning, Bræernes 
Kalvning eller Søndersprængningen af Isfjældene. 
Sundet mellem Ilua Fjorden og Torssukåtak begrænses mod Syd af Pamiag- 
dluk Øen, der har lavere Kyster, men i Torssukåtak hæver Fjældene sig paany, 
