JULIANEHAAB DISTRIKT : 411 
skæringer, Kangerdluarssuk og Tasiussar. Paa den sydligste Spids af Øen ligger 
Udstedet Pamiagdluk (Ilua), og midt paa Ostsiden Bopladsen Anordliuitsok. 
Anordliuitsok Løbet skiller Pamiagdluk fra den folgende 0, Sivinganek, 
(о: Skraaningen). Den har, som Navnet viser, en Del jævne Skraaninger undtagen 
paa Sydspidsen af Øen, hvor det karakteristiske, spidse Angnikitsok med den 
skarpe Ryg, der sænker sig nordefter, virker stærkt fremtrædende, selv i disse 
mægtige Omgivelser, samt paa Vestsiden med den 'aldeles bratte Fjældvæg, 
Ivnarssuak, tværs overfor Bopladsen Anordliuitsok. 
Øst for Perusussok ligger Christian d. IV's Ø, Gruppens største. Den 
strækker sig helt over til Østkysten, begrænset af Prins Christians Sund mod 
Nord og Ikek mod Syd. 
To smalle, af stejle, nøgne Fjælde en Bugter, Tangnera og Marnup 
itivnera, skærer sig henholdsvis fra Vest og Øst ind i Øen og deler derved denne 
i to Dele, der kun er forbundet med hinanden ved en nogle Hundrede Meter lang, 
ganske lav Tange mellem de to Bugter. 
Nordsiden af Tangneras Munding, indenfor hvilken der findes et Par Smaa- 
indskæringer, har mægtige, lodrette, nøgne Klippevægge med enkelte Tinder, 
men hele den øvrige Del af Øens sydvestlige Kyst baade langs Perusussok og Ikek 
er lavere med mere afrundede Former, delvis jævnere Skraaninger og lidt fro- 
digere Vegetation, uden det vilde, forrevne Prag, der er saa fremtrædende i Ilua 
og Torssukätak. Kun i Bunden af Bugten Kangerdlutsiak paa Nordsiden af Ikex 
skimter man en, Del af det gletscherdækkede Alpeland, der forekommer almin- 
deligt i Øens Indre. Dette er dog gennemgaaende lavere end i Omegnen af Ilua, 
idet Landet herfra sænker sig mod SØ. i Retning af Østkysten. 
Syd for Mundingen af Tangnera paa en lavt udskydende Pynt ligger Udstedet 
Sangmissok. 
Mellem Sundet Kipisarko, der udmunder gennem tre smalle Lob ved Ki- 
pingajak, og Mundingen af Ike ligger to ret store Øer, Kernertok langs Ost- 
siden af Christian 4. IV's © og skilt fra den ved Sundet Tunua, samt Tugdle- 
rünat Øst herfor ud imod det aabne Hav. Vestsiden af Tunua har 3 Smaabugter 
med vilde, forrevne Klofter; paa Østsiden ligger Bopladsen Kernertok. Begge 
Øerne er vegetationsfattige med forrevne Fjælde, og Tugdlerünats Yderkyst ud- 
mærker sig ved sine mægtige, nøgne, næsten lodrette, hvidgraa Fjælde med 
enkelte spidse Toppe. 
Kipisarko har det samme Præg som Sundet indenfor, men nærmere Mun- 
dingen, der er ganske snæver og derfor let tilstuves af Storis, er Landet og de 
omliggende Øer temmelig lave, kuppelformede og ganske nøgne. 
I og udenfor Mundingen af Ikex ligger en Del Øer. De er gennemgaaende 
ganske lave undtagen Umånak, den udenfor liggende Såningassok med 
stejle Skrænter paa Vestsiden, og den sydligste, Avatdlerssuak (0: den store 
yderste), hvis forrevne Kam hæver sig 470 m over Havet. 
Eggers Ø er den sydligste af Grønlands større Øer. Dens Nordside er ganske 
lav med enkelte, jævne, frodige Skraaninger, hvorfra Dalstrøg fører op mellem 
