422 JULIANEHAAB DISTRIKT 
Stor Interesse knytter sig til de rige Fund af sjældne Mineralier ved Nar- 
ssärssuk. Findestedet ligger umiddelbart paa Sydsiden af Köroks Munding paa 
et jævnere Plateau, hvorfra Fjældet falder stejlt af mod Kysten. Plateauet, 
der ligger ca. 270 m over Havet og er dannet af smuldrende graat Syenitgrus, 
hvori maleriske Rester af den faste Klippe stikker op, er ikke større end, at det 
kan omvandres 1 ca. 20 Minutter. De sjældne Mineralier findes 1 Pegmatitmassen, 
som optræder uregelmæssig fordelt 1 Syeniten og er underkastet Vejrsmuldring 
i endnu højere Grad end denne, hvorfor Mineralierne maa søges i Gruset. Men 
det lille Plateau er saa grundigt undersøgt, at det Udbytte, der nu kan erholdes 
uden større Gravning, er yderst ringe. 
Hvor betydelig Forekomsten af Mineralier i de to Eruptivfelter er, fremgaar 
af, at der ved Narssårssuk er fundet 18 Mineralier, hvoraf 11 er nye for Viden- 
skaben, 7 nye for Grønland, og 1 det vestlige Nefelinsyenitparti 11, deraf 7 nye 
for Videnskaben og 4 nye for Grønland. 
Den røde Sandsten dækker store Strækninger af Ilimaussak Halvøen 
Syd for en Linie mellem Kagssiarssuk og Tasiussak og skyder sig herfra i et bre- 
dere Bælte Øst om Ilimaussaks Diabas- og Porfyritplateau til midt paa Nunasarnak 
Halvøen, og i et smallere Vest om det samme Fjæld langs 8. Sermilik til et 
Punkt lige overfor Kangerdluarssuk. Paa Sydsiden af Tunugdliarfik findes min- 
dre Partier Vest og Øst for Nefelinsyenitaflejringen ved Kangerdluarssuk og et 
større omkring Igaliko fra Itivdlerssuak sydefter til Nülüp кака og langs Tu- 
nugdliarfik, samt endelig mindre Partier paa Igånak og Iliortarfik Vest for Nar- 
ssårssuk. Som Navnet siger, er Sandstenen rød, rødbrun, sjældnere gulrød og 
graa, undertiden flammet af grønne, røde, hvide eller violette Striber. Den er i 
Reglen grovkornet, og Strukturen forskellig, lige fra tyndskifret til en saa kom- 
pakt Masse, at Lagdelingen kun fremtræder som en Bænkning, og i begge Til- 
fælde finder man Bølgeslagslinier i den. Sandstenen er forbundet med Lag af 
Diabas og Porfyr og har Gange, der vertikalt gennemskærer baade Sandstenen 
og Diabaslagene. Det mægtigste og højeste Parti findes langs N. Sermilik, hvor 
Fjældmassen hæver sig op af Vandet som en stejl Mur, der paa en lang 
Strækning har over 1000 m's Højde. Selve Fjældmuren er omtrent vandret lag- 
delt, de nederste to Trediedele af Lagene har de samme røde Farver, som ud- 
mærker den sydgrønlandske Sandsten, medens Bænkene foroven er sorte Erup- 
tiver. I et eneste Profil blottes her den røde Sandsten i sin fulde Tykkelse, og 
ovenover denne saa meget af de øvrige Dannelser, at man her har ligesom et 
Generalprofil af hele Julianehaabsegnen. Sandstenslagene skraaner — ligesom 
andetsteds i Distriktet — svagt mod Sydvest, saa at man langs Fjæren træffer 
ældre og ældre Lag indefter; og i Bunden af den lille Sidefjord Kangerdluak fin- 
der man det underliggende Grundfjælds Granit. Talrige Diabasbænke, der tegner 
sig som mørke Baand i den røde Sandstensvæg, er under den vulkanske Virk-. 
somhed efter Formationens Aflejring og Hærdning presset ind mellem Lagene. 
Over den røde Sandsten ser man de mørke Eruptiver, som danner Ilimau- 
ssaks øverste Plateau og’ lagdelt og regelmæssigt er afsat ovenpaa Sandstenen. 
