JULIANEHAAB DISTRIKT 431 
sten, ligesom den sjældent naar ud til Yderøerne. Ved Igaliko blæser den med 
en saadan Kraft, at Befolkningen ikke kan benytte Huse med høje Tage, da 
disse ikke kan modstaa Stormens Tryk. Narssak og Frederiksdal er ligeledes 
berygtet for den Voldsomhed, hvormed SØ. kaster fra de høje Fjælde, der om- 
giver de to Steder. 
Naar Føhnvinden, der forekommer hyppigst Foraar og Efteraar, blæser 
særlig kraftigt, er den i Reglen af kort Varighed, men staar den svagere, kan 
den holde sig i flere Dage og er da overordentlig varm og tør og tærer saa stærkt 
paa Sneen, at denne undertiden helt forsvinder om Vinteren; forud for SØ.en 
falder der ofte voldsomme Regnskyl. 
De nordlige Vinde, der er saa fremherskende paa den sydlige Del af Vest- 
kysten, forekommer sjældent i Sundene Nord for Kap Farvel. Føhnvinden og 
retvisende sydøstlige Vinde blæser saa almindeligt her, at Grønlænderne betegner 
disse Egne som »Sydostens rette Hjem«. 
PLANTEVÆKST 
Julianehaab Distrikt har været Genstand for saa mange botaniske Under- 
søgelser, at det maa regnes for et af de bedst undersøgte i Landsdelen. 
Som det vil fremgaa af det følgende Afsnit, danner Distriktet en vel afgræn- 
set floristisk Provins, der falder i to Dele, »Julianehaab Partiet« о: Egnen ned til 
og med Agdluitsok Fjorden og »Tasermiut Partiet« Syd herfor, af hvilke det før- 
ste omfatter et langt større Antal af de for Distriktet særegne Arter end det sidste. 
At Plantevæksten paa Øerne i den ydre Del af Skærgaarden langs Sydgrøn- 
lands Vestkyst er meget fattigere end i Landets Indre, er oftere paavist, og det 
samme Forhold gør sig endnu stærkere gældende i Julianehaab Distrikt, hvor 
den klimatiske Forskel mellem de indre og de ydre Dele af Landet er større end 
nordpaa, og denne Forskel synes ikke paavirket af Distriktets sydligere Belig- 
genhed. Tværtimod er Modsætningen i hvert Fald om Sommeren særlig stor 
mellem de ydre af Storisen omgivne Skærgaardsøer, hvis Klima ikke er gun- 
stigere end ved Yderkysten i den nordlige Del af Sydgrønland, og Landets Indre. 
Dette er nærmere paavist under Afsnittet »Klima« (Side 428), hvorefter Nanor- 
talik har samme Sommertemperatur som Holsteinsborg, nemlig 4,1” С. Herved 
forklares den Mærkelighed, at Kystvegetationen i Omegnen af de to Stationer 
er tilnærmelsesvis ens, uagtet Breddeforskellen mellem dem svarer til 750 km. 
I Modsætning hertil er den indre Del af Julianehaab Distrikt — eller Sydkyst- 
landet, som det benævnes af Botanikeren KoLDERUP ROSENVINGE, der har 
givet en fortrinlig Beskrivelse af det sydlige Grønlands Vegetation, hvoraf nær- 
værende er et Uddrag — i klimatisk Henseende langt mere begunstiget, ikke 
alene i Forhold til Yderkysten, men ogsaa i Sammenligning med de nordligere 
Distrikters Indre. Vegetationstiden er desuden, som Klima-Beskrivelsen viser, 
længere og begynder navnlig tidligere, hvilket har til Følge, at Vegetationen er 
frodigere, og medens det isfri Land i Grønland ellers overalt maa henregnes til 
