458 JULIANEHAAB DISTRIKT 
Aftentræk, der gav et betydeligt Udbytte, helt eller delvis ophørte, kastede man 
sig over Jagten paa Lomvier, som oprindelig forekom 1 store Mængder, men nu _ 
ligeledes er aftaget i Antal. Foruden disse to Fuglearter skydes ogsaa mange 
Ryper og Havlitter, samt en Del Graaænder. Fuglene forekommer talrigst i Nord- 
distriktet særlig i Egnen omkring Kagssimiut og aftager i Mængde sydefter, navn- 
lig Syd for Igdlukasik. De har først og fremmest Betydning ved at tjene Grøn- 
lænderne som Ernæring, men ogsaa handelsmæssig spiller de en vis Rolle som 
alt, hvad der i den usle Vintertid kan omsættes i Kontanter, idet Ederfugleskin- 
dene bruges til Fremstilling af Tæpper, og Fjerene sælges. 
Indhandlingen af Fjer udgjorde i Femaaret 1867—70: 1030 kg, i 1886 
—90: 1860 kg, i 1906—10: 3370 kg og i 1916—20: 4300 kg, alt pr. Aar. 
Fiskeriet. Hajfangsten var indtil Aarhundredskiftet uden Betydning, og 
der indhandledes i Tiaaret forud næppe 60 Tdr. Lever aarlig. Herefter steg Pro- 
duktionen af Hajlever betydeligt, væsentlig som Følge af, at Sælfangsten om 
Vinteren gav mindre Udbytte, og der produceres nu 1477 Tdr. Haj- og Torske- 
lever aarlig efter et Gennemsnit for Tiaaret 1911—20. Det drives især ved Nar- 
ззак og Sårdlok samt ved Sagdlit 1 Sommermaanederne af de Erhververe, der 
ikke deltager i Klapmydsefangsten. 
Rødfisken tages næsten udelukkende ved Bopladserne i Norddistriktet, 
men er ikke — lige saa lidt som i de øvrige Kolonidistrikter — Genstand for Ind- 
handling. Udenfor de Kommuner i Norddistriktet, hvor Hellefisken indhandles, 
er Rødfisken Hovednæringsmidlet for store Dele af Befolkningen om Vinteren. 
Bierhverv. Produktionen af Tæpper udgjorde i Femaaret 1906—10 
gennemsnitlig 24 store og 75 smaa mod henholdsvis 6 og 151 i Aarene 1916—20. 
Produktionen er saaledes steget i Aarenes Løb, efterhaanden som Trafikken 
indarbejdedes. 
Fiskeriet af Hellefisk. Eiter at Tjalfeekspeditionens Undersøgelse af 
Fiskeriforholdene i Grønland var afsluttet, blev der i Aaret 1910 efter Eks- 
peditionslederen, Prof. Ap. JENSENS Forslag, oprettet en Fiskeristation i Agdluitsox 
ved Karsorsat nær Sydprøven. Som Leder af Stationen blev ansat en dansk Fiske- 
mester, der var forpligtet til at drive Fiskeri for Stationens Regning, opkøbe og 
behandle de Fisk, Grønlænderne falbød, og indøve disse i Behandlingen og Benyt- 
telsen af Langlinerne, som overlodes Fiskerne paa gunstige Afbetalingsvilkaar. 
Efterhaanden lagde de allerfleste voksne Mandfolk, der er hjemmehørende ved 
Agdluitsox Fjordens Bopladser, sig efter Fiskeriet, men da det viste sig, at Fiske- 
rigdommen var langt større inde i Fjorden end ved dens Munding, blev der under 
Ledelse af en Grønlænder anlagt en ny Station ved Sarfå, hvor saa godt som 
hele Indhandlingen af Hellefisk nu til Dags sker. Denne er ikke begrænset til 
en vis Tid af Aaret, saaledes som det var Tilfældet tidligere, da Fisken ikke var 
Genstand for Opkøb, saa længe Klapmydsetrækket varede, men Indhandlingen 
foregaar nu Aaret rundt. | 
De bedste Fiskepladser ligger udenfor Nüluk ved Amitsuarssuks Munding. 
Da det imidlertid er vanskeligt for Fiskerne at ro op imod Fjordvinden, der jævn- 
