JULIANEHAAB DISTRIKT DAS 
og Fuglejagt efter Aarstiden og Forholdene, men paa den anden Side er Erhvervet 
i højere Grad specialiseret end i de nordligere Distrikter, idet der endnu findes tal- 
rige Erhververe, der næsten udelukkende giver sig af med Sælfangst, medens andre 
kun lever af Fiskeri. Til den første Klasse maa, som allerede foran omtalt, hen- 
regnes en stor Del af Erhververne ved Kagssimiut, Sarkamiut, Karmat . og 
Akuliarusek, alle ved Sagdlit og Isua, til Dels Tuapaiterne og Nanortalikerne 
samt næsten hele Befolkningen ved Bopladserne i de sydligste og østligste 
Sunde i Distriktet. 
Er der rigeligt med Fugle, drives der vel ivrig Jagt paa disse, og en Tid af 
Vinteren kan Befolkningen ved de nordlige Pladser vere henvist til Fiskeri af 
Uvak og Rodfisk, men Sælfangsten er dog gennemgaaende saa gunstig, at de 
jævnt gode Fangere for en stor Del lever af Sælkod og Fugle i Forbindelse 
med de opsparede Forraad, og i de sydligste Sunde giver Fangsten et saa godt 
Udbytte, at de dygtigste Erhververe indtil for faa Aar siden overhovedet 
aldrig havde nødig at ty til Fiskeriet. 
Fiskerne er hjemmehørende ved de Bopladser i Agdluitsox Fjorden og i 
Narssaks Omegn, der ligger i Nærheden af de 3 Fiskestationer. Før disse opret- 
tedes, var Indvaanerne i disse Egne, men særlig ved de længst inde liggende Ste- 
der i den tætbefolkede Agdluitsox Fjord, yderst ugunstigt stillede i økonomisk 
Henseende, da Fuglene efterhaanden var forjaget fra Fjorden, og Bestanden 
af Sæler udtømt. De havde ganske vist rigeligt med Hellefisk og sultede ikke, 
men da Fisken var uden Handelsværdi, kunde de ikke tilvejebringe det aller- 
nødtørftigste til Klæder og andre Fornødenheder, medens de nu i mange Ret- 
ninger klarer sig bedre end Fangerne, fordi Fiskeriet af Hellefisk — i Modsætning 
til alt andet Eksportfiskeri i Landsdelen — kan drives jævnt hele Aaret rundt. 
Af alle de nye Erhverv, man har søgt oparbejdet i de senere Aar, er Fiskeriet 
af Hellefisk saaledes det eneste, hvis, Udbytte er stort nok til helt og holdent at 
ernære dem, der giver sig af dermed; det er med andre Ord det eneste uafhængige 
Erhverv, de hidtil anstillede Forsøg har formaaet at skabe. Befolkningen ved 
Angmagssivik, Ilivermiut, Nügärssuk samt adskillige at Erhververne ved Lichtenau 
og Sydprøven giver sig næsten udelukkende af med dette Erhverv i For- 
bindelse med Torskefiskeriet, der i de senere Aar har været drevet 1 Agdluitsox 
Fjorden om Efteraaret. Ved Flid og Paapasselighed kan en dygtig Fisker tjene 
350—400 Kr. aarlig; men Kosten er ensformig, og da Grønlænderne vanskelig 
kan undvære Sælkød til Afveksling, og Livet paa Fangstøerne virker lige saa 
tiltrækkende, deltager adskillige dog i Klapmydsefangsten fra Midten af Maj 
til hen i August Maaned. Ved Angmagssivik og Ilivermiut forlader dog kun 10 
Familier Hjemstedet, ved Nügärssuk rejser derimod alle, og det samme er Til- 
fældet ved Sydprøven, naar undtages 3 Erhververe, og endelig bliver 6 Familier 
hjemme ved Lichtenau. Man kan saaledes regne, at langt over Halvdelen af Be- 
folkningen ved Agdluitsok Fjorden deltager i Klapmydsefangsten. 
For Befolkningen i Omegnen af Narssak har Fiskeriet ikke tilnærmelsesvis 
den samme Betydning, da Bestanden af Sæler ikke er saa udtømt som i Agdluit- 
