484 SULIANEHAAB DISTRIKT 
lik, der bruges ret almindeligt nordpaa, slet ikke. Naar denne Harpun, — der 
ligesom Dupharpunen er forsynet med to Tappe, der er anbragt paa Siderne af Har- 
punskaftet og tjener til Fremdrift, — ikke har faaet Indpas, skyldes det maaske 
Mangel paa Materiale til Fremstilling af Vingerne (Renshorn, Hvalben eller sjæld- 
nere Hvalrostand). Fangerne i Julianehaab Distrikt benytter udelukkende Typen 
xarivigssalik, men enkelte af disse, antagelig ca. '/з har dog en særegen Form, 
der adskiller sig fra den originale xakivigssalik deri, at Kastetræet, naar Har- 
punen udslynges, ikke griber ind i et mellem Vingerne anbragt Udsnit, men støder 
imod en paa Enden af Harpunskaftet anbragt, bagtil svagt udhulet Tap, af gan- 
ske samme Form som den, der findes paa Fuglepilen af gammeldags Form. Des- 
uden er den bageste Del af Harpunskaftet firkantet, Vingerne korte og hyppigt 
ikke indfalset 1 Træet, men anbragt saaledes ovenpaa dette, at kun 1/3 af Benet 
rager bagud. ’ 
Den 4. Form af Vingeharpuner har bred Skraaplade uden Indskæring mel- 
lem Vingerne og Kastetræet en hertil svarende bred Hage. Den.kaldes ке eller 
misartalik og skal tidligere have været almindelig udbredt i Distriktet, men bruges | 
nu kun af Drenge. 
Harpuner af denne Form skal kunne udslynges med stor Kraft, men Kastet 
er mere usikkert, og karakteristisk nok finder man 1 Kap Farvel Egnen ganske 
enkelte Redskaber af denne Form, men omdannet til "karivigssalik, idet Skraa- 
fladen senere er forsynet med Udsnit, hvori Hagen paa Kastetræet da griber ind. 
Vingeharpunen med Skraaflade menes at stamme fra Østkysten. Det måa dog 
bemærkes, at de sidst indvandrede Hedninger brugte Dupharpuner. 
Harpunspidser. Af disse bruges flere Former. De almindeligst anvendte 
har to Modhager, der slutter tæt til Stammen, og Harpunen er lige afskaaret 
bagtil. I Kap Farvel Egnen og muligvis andre Steder findes enkelte Harpunspid-. 
ser, der kun har en, enkelt eller ingen Modhager, men er skraat afskaaret bagtil, 
og endelig benytter nogle Fangere i Syddistriktet en tredie Slags med lang 
smal Jernod (ligesom ved Angmasssalik) indfalset 1 en ligeledes smal Stamme af 
Ben og bagtil forsynet med to Spidser, der tjener som Modhager. I de senere 
Ааг er der fremstillet Harpunspidser med Modhagerne anbragt paa Jernodden. 
Skjulsejl og Kajakror anvendes almindeligt i Distriktet. Skjulsejlet er 
1 Modsætning til det, der benyttes ved de nordlige Kolonier, indrettet saaledes, — 
at det kan drejes, naar Kajakmanden ikke ønsker at benytte det. Oprindelig 
anbragtes det paa den forreste Del af Kajakken og drejedes ved Hjælp af to Snore, 
men det er nu flyttet hen umiddelbart foran Kajakstolen, saaledes at Kajak- 
manden kan stille det med Haanden. 
Konebaade. De almindeligst anvendte er 14 Skinds Baade, der gennem- 
snitlig er 975 cm lange, 170 cm brede foroven, 120 cm i Bunden og 70 cm dybe. 
, Med Hensyn til Antallet af Kajakredskaber henvises til omstaaende Over- 
sigt herover, affattet kommunevis i Aaret 1919. | 
Det ег ejendommeligt at bemærke, hvor slet forsynet denne udprægede 
Fangerbefolkning er med de Fangstredskaber, der anses nødvendige til et kom- 
