486 JULIANEHAAB DISTRIKT 
af med Havebrug, interesserer adskillige af Grønlænderne i Julianehaab Distrikt 
sig for Dyrkning af Urter, og man ser derfor jævnlig Smaahaver med Roer, Radi- 
ser og lignende foran Grønlænderhusene, navnlig i den nordlige Del af Distriktet. 
Ved Igaliko dyrkes en Del Roer, der opnaar en ret anselig Størrelse og benyttes 
som Kreaturfoder. Faareavlsstationen og enkelte Indfødte har forsøgsvis saaet 
Byg, der trives udmærket, opnaar samme Højde som i Danmark og sætter 
undertiden Aks, men modnes ikke. Det slaas i grøn Tilstand og benyttes som 
Vinterfoder til Køer, Geder og Faar. 
Om Husdyrhold, der næppe kan henregnes til egentlige danske Erhverv, 
da det har været drevet af enkelte Indfødte lige fra Kolonisationens Begyndelse 
og i de senere Aar har vundet stor Udbredelse blandt Distriktets andre Indfødte, 
henvises til »de grønlandske Erhverv; Produktionen« (Side 459). 
Minedrift. Af de Mineralier, der findes i Julianehaab Distrikt, har hidtil 
kun Kobbermalm og Grafit været Genstand for Brydning, henholdsvis paa Nord- 
siden af Alängorssuak Halvøen ved Kobbermine Bugten og paa Amitsok Øen 
i Sarkå Løbet nær Sermersök Sundet. 
Ved Kobbermine Bugten fandt en Grønlænder i Aaret 1852 paa den yderste 
Pynt af en 600 m lang, lav Odde, der skyder sig ud fra de bagved liggende Høj- 
fjælde, Kobbermalm, der i en Aarrække var Genstand for Brydning. Minen, der 
efter den paagældende Grønlænder fik Navnet Josvaminen, men af Kobber- 
mineselskabet kaldtes Ivnatsiak, er nu nedlagt. Da baade Driften og de over- 
ordentlig vanskelige Forhold, hvorunder der arbejdedes paa dette isolerede Sted 
med evropæisk Mandskab, frembyder stor Interesse, er der Grund til at omtale 
dette Foretagende nærmere. ; 
Kobberminen Ivnatsiak!). (Fig. 14). Den første Geolog, der besøgte Stedet, 
var RINK, som afgav en Indberetning til Indenrigsministeriet 1 1853. Samme Aar. 
kom en Ekspedition under Ledelse af Englænderen Robinson til Minen efter at 
have opgivet at finde mere gedigent Sølv ved Julianehaab, hvilket var Ekspedi- 
tionens egentlige Formaal. Der var denne Sommer udsprængt ca. 20 Tons Malm, 
og der blev bygget et meget primitivt Hus, hvor den norske Bjærgingenior FRIIS 
sammen med nogle Arbejdere tilbragte den folgende Vinter, der var useedvanlig 
streng. I Vinterens Lob blev der udsprængt ca. 30 Tons. Skibet, som skulde hente 
denne Ladning og medbringe Proviant og Materialer til et nyt Hus, forliste. 
Endnu et Skib blev senere sendt til Stedet, men ogsaa dette forliste, og det var 
i Serdeleshed de vanskelige Besejlingsforhold, der var Skyld i, at Forsogene den 
Gang blev opgivet. 
I 1904 blev der tildelt Grosserer BERNBURG af København Koncession til 
i Gronland at bryde forskellige Mineralier og Metaller, blandt andet Kobber. 
Denne Koncession blev 1 1907 overdraget til »Gronlandsk Minedrifts Aktieselskab«. 
Da det nevnte Selskab overtog Koncessionen, forelaa der en Driftsplan, 
som var godkendt af den daværende Direktor RoscHERr fra Solvverket i Kongs- 
1) Ved M. IB NYEBOE. 
