490 JULIANEHAAB DISTRIKT 
derover. Fartøjerne maa da møjsommeligt arbejde sig frem fra Havn til Havn, 
der heldigvis findes i stort Antal langs Kysten. Der foretages ca. 55 Togter 
aarlig. 
Kolonien har følgende Transportfartøjer: Motorskonnerten »Bjørnen« (laster 
ca. 400—450 Tdr.), Sejlgaleasen »Emmat (320 Tdr.), Dæksbaaden »Maagen«, 
der er stationeret ved Nanortalik og besørger Togtningen til Nunarssuak og de to 
sydligste Udsteder, Pamiagdluk og Sangmissok, (105 Tdr.), Dæksbaaden »Sælen« 
(50 Tdr.) og Motorbaaden »Kaleralik« (18 Tdr.). 
Koloniens Besejling foregaar normalt med følgende Fartøjer: Et fragtet 
Skib, der afgaar hjemme fra i August, S/S »Hans Egede«, der paa sin 4. Rejse 
ankommer til Kolonien i Oktober, S/S »Godthaab« efter endt Besejling af Ang- 
magssalik i Oktober, og endelig et Skib med Kul fra Kulbruddet. 
Paa Grund af Storisen, der i Reglen spærrer Farvandet til hen i August, 
regnes Julianehaab for en af de Kolonier, der er vanskeligst at besejle, med mindre 
Farvandet er isfrit, i hvilket Tilfælde Besejlingen er let, da Kysten har flere stærkt 
fremtrædende Anduvningspunkter, Kitdlavåt, Malene Fjældet og længere inde 
Redekammen, Ilimaussak, Kirkefjældet med flere, der alle er let kendelige og 
paa Grund af deres store Højde ses i lang Afstand, naar Vejret er klart. Farvandet 
udenfor Igaliko Fjorden og dennes Munding er tilmed rent; men selv om Hoved- 
massen af Isen er borte, maa man dog regne med, at de snævre Sunde kan være 
tilstuvet af Storisskosser, der hindrer Gennemsejlingen og tvinger Skibene til 
at gøre Omveje. 
Indsejlingen til Kolonien foregaar i Almindelighed enten gennem Torssukåtak 
ad den i Distriktsbeskrivelsen nærmere omtalte indenskærs Rute, eller Skibene 
søger Kysten tværs over Julianehaab Bugten, idet Kursen lægges direkte mod 
Mundingen af Igaliko Fjorden og derefter ind mellem Akia og Pärdlit Øerne, 
til Kolonien. Er der Is mellem Øerne, og Fjordmundingen blokeret, holder Skibene 
ofte ind i Mundingen af Bredefjord eller Skovfjord for herfra at naa Kolonien, 
enten gennem Løbene mellem Yderøerne, eller for de Fartøjers Vedkommende, 
der har søgt ind til Bredefjord, ofte indenom Tugtutok. 
I den gamle Sejlskibstid var Torssukåtak Løbet den almindeligst benyttede 
Sejlrute, medens Dampskibene nu til Dags i Reglen søger Kysten tværs over 
Julianehaab Bugten. 
Administration. Kommuner. Distriktet er i kommunal Henseende delt i 
9 selvstændige Kommuner, nemlig Kagssimiut med Bopladserne Sarkamiut, 
Kexertarssuårak log Karmat, Narssak med Niakornak, Tugdlerünat, Kängue 
og Igaliko, Julianehaab med Kangermiutsiait, Sardlox med Kaersox, Syd- 
preven med Lichtenau, Nûgârssuk, Angmagssivik, Ilivermiut, Ват, Akuli- 
arusek, Igdlorpait, Тор og Kanajormiut, Sagdlit med Isua, Nanortalik 
med Sermilik, Tuapait og Igdlukasik, hvortil kommer Grafitbruddet Amitsox, 
Pamiagdluk (Ilua) med Frederiksdal og Anordliuitsox samt Sangmissok 
med Nuk, Itivdlek og Kernertox. 
I Folge de ved kongelig Anordning fastsatte Kommunegrenser udgor Ka- 
