550 JULIANEHAAB DISTRIKT 
Kort fra 1612. Da Hall 14. Maj 1612 paa sin sidste Grønlandsfærd fik Landets 
Sydspids i Sigte, holdt han denne for at være Kap Farvel, »saaledes kaldet af 
Kaptajn Davis, da han først fandt Landet 1585, fordi han ikke kunde komme 
Landet nær paa 6 eller 7 Mile paa Grund af Is,« men Navnet forekommer ikke 
i hans Rejseberetninger, i hvilke kun om, hans anden Rejse til Grønland 1586 
siges, at han 15. Juni opdagede Land paa 60° n. Br. og 47 v. L., men blev hindret 
i at gaa i Land, da Isen laa i 10—20 til 50 Mil ud fra Kysten; adskilligt tyder paa, 
at Hall maa have hentet denne sin Viden som, Deltager i Davis” 2. Rejse. JENS 
Момк omtaler 1 Navigatio septentrionalis, at han saa Grønlands sydligste Spids, 
»hvilken Englænderne kalder Kap Farvel og ligger paa 60730'«, en Gradbestemmelse, 
der er lige saa meget for nordlig, som Hessels — 59° — er for sydlig. Det For- 
bjerg, J. Munk har set, er, hvis Breddebestemmelsen er rigtig, snarest Kap Tor- 
denskjold. j 
1624 indberettede ADRIAN DIRXEN LEVERSTEYN fra Delft til Generalstaterne, 
at den af ham udsendte Skipper MARTEN ARENDSZ (se 8. 291). havde opdaget 
et Land, der fra Fretum Davis strakte sig op til 65°, og hvis Sydpynt han havde 
omsejlet og til Ære for Generalstaterne havde kaldet Statenhoek, hvilket Navn 
findes afsat paa Joris Carolus’ Kort fra 1634. I det 1636 af Christian IV udstedte 
Privilegium for et københavnsk Interessentskab med Besejling af selve Grønland 
for Øje, omtales »Kap Farvel eller Statenhoved.« : | 
Om Kap Farvels virkelige Beliggenhed har der nær op til Nutiden hersket 
Usikkerhed (se 8. 412). Paa sin første Gronlandsrejse tog Hall Landkending af 
et Forbjerg efter hans Angivelse paa 59° 50° n. Br., af hvilket han giver en 
Landtoning, og som han kalder Kap Christian. Dette Forbjerg kan ikke være 
andet, end den vestlige Spids af Eggers Ø, der endnu lyder dette Navn, og hvis 
rette geografiske Bestemmelse paa det nærmeste svarer til hans Angivelse. 
Baade paa Gerritsz’ Kort og et i det Kgl. Bibliotek i Stockholm bevaret Kort 
fra о. 1607 findes begge Forbjerge tydeligt markerede, paa det første henholdsvis 
som »Cape Farewelk og »Halls Cape«, men allerede 1635 gøres Kap Christian 
identisk med Kap Farvel, senere bl. a. af D. Danell. I 1726 nævner Bergens- 
kompagniet Kap Farvel, nu kaldet Prins Christian, paa 591/,° n. Br. Forvirringen 
øgedes yderligere ved at de hollandske Søkort fra о. 1700 begynder at henlægge 
Kap Farvel til Sydvestspidsen af Sermersök (S. 552). Paa P.O. Walløes Tid 
gjaldt kun Navnet Statenhuk for Øen Umånårssuk, og han omtaler, at Gron- 
lænderne kalder Statenhuk Putulik (se S. 551). Som ejendommeligt for de her- 
værende høje Fjelde anfører Walløe, at naar han stod mellem dem ved højlys 
Dag, klar Luft, ja endog i Solskin, kunde han se Stjernerne klart paa Himlen; Gie- 
secke gør gældende, at Statenhuk paa de fleste Kort urigtigt betegnes som et 
fast Land, da det dog bestaar af en Række (4) store Øer, af hvilke den yderste, 
sydligste, mellem Grønlænderne kaldes Kangerssuak eller Kangek kujatdlek, og 
den næste, runde, Umånak. Graah holder Umånarssuak eller Kangek kujatdlek 
for at være »det Forbjerg, Hollænderne har kaldt Statenhuk, og Englænderne, 
eller, som nogle mene, vore Søfarende, kalder Kap Farvel«. 1831 bestemte han 
