ANGMAGSSALIK DISTRIKT 567 
Den sydvestlige Del af Øen paa Vestsiden af Ikerasak ligger lige for Ang- 
magssalik Fjords brede Del og har et temmelig stort, bakkeformet Underland, 
som er ret frodigt bevokset. Der er altid meget stærk Strom ved Ikerasaks Mun- 
ding, hvorfor Vinterisen kun sjældent ligger fast i længere Tid, men der er aabent 
selv ved Midvintertid. Det er derfor et godt Fangststed, og flere beboede Steder, 
nemlig Nörajik og Kangärssik, ligger paa Sydsiden af Øen. 
Denne © skilles fra Fastlandet af Sundet Tunox, der gaar parallelt med 
Ikerasak. I Sundet er mange smaa Indskæringer og Øer, samt en ganske smal 
Passage, Sarfak, der paa Grund af den voldsomme Strøm kun kan passeres ved 
stille Vande, og endelig Overbæringsstedet Itivdliarssik, der er et smalt, bugtet 
Løb, der ikke kan passeres af Baade ved Højvande og ved Ebbetid opløses i 
en Række Damme. 
Nord for Indlobet til Tunok blev 1915 oprettet en Missionsplads ved 
Kingmiut. 
Paa modsat Side af Angmagssalik Fjord, Nord for Halvøen Kekertaussak, 
gaar den lange, smalle Fjord Ikerasaussak langt ind i Landet. Vanddybden grun- 
der helt op ved Fjordens Bund. Herfra fører et Dalstrøg over til Sermilik; Vand- 
skellet ligger 7 km fra Fjordens Bund og er ca. 300 m højt. Nærmest Fjorden er 
der smaa Pile- og Birkekrat, der gennemstrømmes af flere Bække. En mindre 
Del af Dalbunden dækkes af lav, tæt Lynghede, der gaar over i tæt Lichenhede. 
Dette Dalstrøg benyttes jævnlig af de Indfødte som Slædevej mellem Sermilik 
og Angmagssalik Fjord. Østligere findes et andet og smallere Dalstrøg, bevokset 
med Lynghede, hvori en rivende Elv, der løber i en stejl Kløft, kommer fra en 
Indsø. Ved Elvens nedre Løb findes mange Куапег. 
Nord for Ikerasaussak er Bugten Siorak; her er en stor frodig Lynghede, 
der klæder Fjældsiden til 300 m Højde. Et Dalstrøg (Fig. 12), der gennem- 
strømmes af en Elv, gaar ind i Landet og ender i en Bræ, dannet af tre mindre 
og forsynet med to smukke Midtmoræner. Den slutter paa en stenet Bund- 
moræne, hvorover to Bræelve flyder fra to smukt udviklede Porte. Lige over 
for Bræen paa den sydeksponerede Li findes Kvaner, højst 70 cm høje. Kruuse 
beskriver Dyrelivet paa dette Sted saaledes!): 
»Dagen (74/7) var en af de varmeste, vi har haft; Kl. 2 Em. var Lufttempe- 
raturen 22,5”. — -- — — Dyrelivet var ogsaa særdeles livligt, Myggene var usæd- 
vanlig brydsomme, talrige rode Sommerfugle sværmede og kopulerede livligt; 
paa Lichendækket var Phasyle polaria almindelig, og en lille Art Eupithesia, 
som er meget sky og vanskelig at skelne fra Lichenerne, saas et Par Gange. Mel- 
lem Lyngen tog jeg den tykke, klodsede Natsværmer Hadena exulis og nogle 
Biller — —. Endelig saas overalt en Mængde Fluer — —, og smaa gulbrune eller 
sjældnére de store sorte Edderkopper gjorde livlig Jagt i Lyngen. I denne saas 
Reder med flyvefærdige Unger af Graasisken — —, og to Kuld Rypekyllinger 
— — samt Edderfugleunger — —, og en Lom — — færdedes i en lille Sø i det 
1) M. о. Gr. XLIX. 5. 128. 
