574 ANGMAGSSALIK DISTRIKT 
Juli. Hvert 3. Åar kan Kysten blive isfri hen mod Slutningen af Maaneden; 
ofte er Isbæltet meget smalt, 20—30 km bredt, og det aabne Hav ses udenfor; 
men det kan hænde, at Isen ligger tæt til Kysten i store Masser; dog sker dette 
sikkert kun 1 første Halvdel af Maaneden. I det isrige Aar 1905 laa der dog tæt 
Is til 22. Juli. 
August. Hvert andet Aar er der isfrit hele Maaneden eller her bliver isfrit 
i Maanedens Løb. Findes Is, er den meget spredt, og Skibe kan komme igennem. 
Kun i 1 Aar (1907) i Perioden forværredes mod Sædvane Isforholdene 1 August, 
idet Ismasserre tiltog saa stærkt i Bredden, at de ikke kunde overses fra 300 m 
høje Kystfjælde; Isen holdt sig da tæt og ubevægelig ind til Kysten. 
I September er Kysten næsten hvert Ааг isfri; der kan dog i enkelte Aar 
ligge et smalt Isbælte med spredt Is. Aaret 1907 danner en Undtagelse. August 
samme Аат var der jo — som ovenfor anført — megen Is; i September kom Isen 
i Drift, men Isbæltet var dog saa bredt, at Stationen ikke blev besejlet det Aar; 
først i Slutningen af Maaneden var der saa at sige aabent Vand ind til Kysten. 
Oktober er den mest isfri Maaned, kun i ganske enkelte Aar kan Isen optræde. 
I November begynder Isen atter at sætte mod Syd og gennemsnitlig d. 6. 
passerer den Angmagssalik; et Par Uger efter ligger Isen tæt pakket mod > 
og bliver liggende saaledes Aaret ud«. 
Isens Drift fra Angmagssalik og Syd paa foregaar om Vinteren med en Gen- 
nemsnitshastighed af højst 18 km i Døgnet. Om Sommeren synes Hastigheden 
at være meget større; der er gentagne Gange maalt Hastigheder af over 40 km 
i Døgnet. Tæt under Kysten er Hastigheden dog formentlig meget mindre. 
Mange Isskosser (Skrueis) kan have en Højde af 8—10 m over Havet. En 
Del Isfjælde følger med Drivisen. | 
Naar Storisen ош Vinteren kommer til Land og der indtræffer Frost og 
stille Vejr, fryser Isen sammen langs Kysterne til et dækkende Hele. Dette har 
dog som Regel ingen Varighed, thi Dønningen kan spores gennem et forholdsvis 
bredt Isbælte. Skønt man saaledes fra større Højder ikke kan se aabent Vand, 
kan der dog spores Dønning inde ved Kysten. Den bryder ofte Isen op og denne 
fjerner sig fra Kysten. Skønt Isen saaledes gentagne Gange kan fryse sammen 
til en dækkende Masse for derefter at bryde op igen, har der som Regel fra Midten 
af Januar samlet sig saa store sammenhængende Ismasser ud for Kysten, at 
Brændingen fuldstændig ophører, og Isen bliver liggende fast sammenpresset 
i længere Tid. 
Saasnart Storisen fryser sammen udfor Kysten, tildækkes selvfølgelig ogsaa 
Fjordene med Vinteris, men før den Tid; og naar Storisen bryder op, er Brændin- 
gen saa stærk, at kun de mere dækkede Farvande er tillagte. 
Stærke Strømskæringer holder dog saa godt som altid store aabne Vaager 
vedlige 1 Fjordenes Mundinger. Hele den ydre Del af Angmagssalik Fjord kan saa- 
ledes betragtes som et eneste stort Strømsted, der, selv om Storisen ligger tæt 
pakket til Horizonten, Kulden er stærk og Vejret stille, ikke lægger til med et 
