576 ANGMAGSSALIK DISTRIKT 
selve Yderkystens Fjælde naar af og til 1000 m, og mange af Fjordenes Grænse- 
fjælde er endnu højere. 
Fjældsiderne ved Havet er ofte meget stejle; næsten lodrette Fjældvægge 
paa 500 m Højde er ikke ualmindelige. Højfjældet har ofte meget stor Hæld- 
ning, medens Toppene ender i vildt forrevne, takkede, spidse Tinder. 
Fjældene i Fjordene bestaar som Regel af to Partier, Bjergfoden og Højfjældet. 
Bjergfoden er i de store Fjorde skuret af Isen i Fjordens Retning, idet de store 
Bræer engang har haft deres øvre Grænse ved betydelig Højde og afpoleret den. 
Bjergfoden er ret ensartet med en mindre Hældning. Højfjældet er derimod langt 
stejlere, og Isbevægelsen har dér gaaet fra Toppen ned mod Hovedbræen. I Høj- 
fjældskammen er ofte indskaaret Sækdale, hvor der endnu er Lokalbræer. 
Foruden de store Bræer, der kommer fra Indlandsisen, er der mellem Fjæl- 
dene overalt mange mindre Bræer, især paa de indre Strækninger, men disse 
kalver ikke. Store Strækninger af Firn er ikke iagttaget. Store Bundmoræner 
ses ved Kingorssuak i Angmagssalik Fjord og i Ikäter, Sundet mellem Angmag- 
ssalik og Sermiligåk Fjordene. Ved Anerdlijuitsox (65°35’), tæt Vest for 
Tasiussak, findes flere store Jættegryder under Hojvandsmerket. 
Der findes ingen Højsletter af større Udstrækning. Dalstrøgene mellem 
Fjældene er i Almindelighed snevre. Lavlandet har kun ringe Udstrækning,. og 
selv de Steder hvor saadant findes, er det som oftest stærkt kuperet. Der findes 
kun meget faa større Sletter. 
Bjergarterne 1 Angmagssalik Distrikt kan, ifølge Kruuse, i Almindelighed 
betegnes som udelukkende metamorphe Dannelser fra den archæiske Tid gen- 
nemsat af Eruptiver, især Graniter, der hist og her danner betydelige, stærkt 
fremtrædende Bjerge, som ofte er begrænsede af bratte, paa sine Steder lodrette 
Brud. I mindre Antal og af ringe Betydning er nyere Eruptiver, der kun findes 
som Gange. De metamorphe Bjergarter er dels Gnejser, dels Amfiboliter og i 
ringere Omfang Glimmerskifere. 
I Mineralogia Groenlandica er omtalt de Mineraler, der er kendt fra 
Angmagssalik Distrikt. De skal her kun omtales ganske kort, især for nærmere 
at betegne Findestedernes Beliggenhed. 
Ved Inigssalik, den vestligste Del af Distriktet, ances Vegsten (Talk). De 
hjembragte Prover bestaar af en temmelig uren, eraalig, tæt Talk. 
Ved Arferssuak, paa Sermilik Fjords Østside, findes Muskovit (Kalighm- 
mer) krystalliseret i Pegmatit; de enkelte Individer er overalt afbrudt af mel- 
lemliggende Kvarts. Afbrydes undertiden af Biotit. Farven af Muskoviten svagt 
brunlig, af Biotiten sort. 
Ved Tinitekilåk, paa Sydspidsen af Halvøen Мегкайзок i Sermilik, 
er fundet store Stykker bladet og skællet, temmelig los Grafit sammen med 
Kvarts og enkelte Straalstenindivider. Tillige findes Kalkspat, indeholdende 
Kvarts-Krystaller og smaa sekskantede Grafitskeel. 
Ved Issi, paa Sermiliks Ostside, forekommer en ost-vestgaaende Zone af 
Brecciebjergart, hvori der er Partier af Vegsten. En stor Blok af temmelig uren 
