598 ANGMAGSSALIK DISTRIKT 
DEN TIDLIGERE BEBYGGELSE NORD OG SYD 
FOR ANGMAGSSALIK DISTRIKT 
Det er ovenfor nævnt, at Angmagssalikerne undertiden foretager lange Rej- 
ser for at overvintre paa fjernere Steder, nemlig Nord paa til Kialinex mellem 
66750’ og 67720’ Br. og Syd paa til Pikiutdlek paa 65°, til Umivik paa 64919" 
og til Igdluluarssuk paa 63°37 Br. 
Angmagssalik Distrikt strækker sig, som omtalt, Nord paa til den store Is- 
strøm Nordre Ikerssuak, og er den sydligste Del af Kong Christian IX's Land. 
Dette Navn har hele Kyststrækningen til Scoresby Sund (Fig. 21, 22, 23 og 24). 
Kysten Nord for Nordre Ikerssuak falder i tre Partier, idet Indlandsisen 
fra са. 67°20’ til 68° Br. træder umiddelbart ud til Havet, medens den saavel 
Syd som Nord for ligger bag Kystfjældene. | 
Paa det sydligste Parti, mellem Ikerssuak og Aggas © (67°20’) er Kysten 
indskaaren af mange smaa Fjorde. Indlandsisen ligger næppe mere end 20 km 
bag Kysten. Den nordlige Del af denne Strækning hedder Kialinek, og ud for 
denne ligger en Del smaa Øer. 
Det mellemste Parti, mellem Aggas Ø og den mægtige Isfjord Kanger- 
dlugssuak (ca. 68” Br.) er isdækket. En Samling af mægtige Bræer skyder sig 
ud i Havet mellem en Række Fjældkæder. Kysten, der altid blokeres af Is, er 
formentlig utilgængelig. Langt til Søs ud for Kysten ligger kun enkelte smaa 
Øer, af hvilke særlig skal nævnes Nordre Aputitéx. 
Paa det nordligste Parti, fra Kangerdlugssuak til dose Sund falder 
takkede, forrevne Basaltfjælde stejlt af mod Havet. Øer mangler saa godt som 
fuldstændig, undtagen paa den aller nordligste Del. Der er mange korte Fjorde, 
og flere store Bræer træder ud i Havet og i Fjordene, men selve Indlandsisen 
ligger for største Delen langt bag Kysten. ; 
Angmagssalikerne fortæller, at man tidligere ofte rejste til Kialinex for 
at overvintre. Der skal være gode Fangepladser for Narhvaler og Bjørne, men 
Forholdene er ellers i ingen Retning saa gunstige som i Angmagssalik Distrikt. 
Amprup, der i 1899 undersøgte Egnen, beretter at hele den flade, isopfyldte 
Skrækkens Bugt, mellem Kap Hildebrandt og Kap Warming, kan betragtes 
som et stort Strømsted, og som saadant er Egnen særlig egnet til eskimoisk Be- 
byggelse. Han fandt adskillige Hustomter baade her og nordligere, nogle af disse 
var meget store ligesom Husene ved Angmagssalik, andre ganske smaa, nemlig 
kun til én Familie. De fundne Hustomter skal her nævnes: 
Paa Lilleø, SV. for Kap Warming, findes en lille Hustomt, udelukkende 
bygget af Sten, men som dog øjensynlig ikke har været fuldført. Paa Kap War- 
mings Sydspids ligger en 11 m lang Hustomt, og paa NØ.-Pynten af den store 
Nord for liggende Ø er der en stor og to smaa, ret gamle Hustomter. Ved Foden 
af de høje Fjælde mellem Kruuses Fjord og Solos Fjord ligger den gamle Boplads 
Nualik (67°151/,’ Br.) paa en ca. 65 m høj Halvø. Her fandt Amdrup et 8 m langt 
Hus, hvori alle Beboerne, der i 1882 var rejst Nord paa fra Angmagssalik, var 
