ANGMAGSSALIK DISTRIKT 3 599 
døde ret pludselig, sandsynligvis ved Forgiftning. I Nærheden af dette Hus lig- 
ger tre ældre Husruiner. 
Det nordligste Sted, som Angmagssalikerne vides at have overvintret paa, 
er Øen Nordre Aputiték (67°47’ Br.), hvor der paa SV.-Siden er tre gamle 
Hustomter, dog af forskellig Alder. Forøvrigt findes ingen Bopladser paa den isdæk- 
kede Strækning mellem Nualik og Isfjorden Kangerdlugssuak. 
Angmagssalikerne fortalte 1884, at Efterkommerne af de Folk, som var rejst 
- til Kialinex, var rejst over den brede Fjord Kangerdlugssuax og længere Nord 
paa. De viste ved Tegning og Beskrivelse, at de kendte denne mægtige Isfjord, 
og sagde, at den altid var opfyldt af Isfjælde og kun sjældent frøs til. 
Paa Østsiden af Fjordens Munding fandt Amdrup en gammel eskimoisk 
Boplads paa Sydsiden af Skærgaards Halvøen (68°07’ Br.). Halvøen var om- 
given af en Mængde smaa Øer og Skær. Fangstforholdene har sikkert været gode. 
Paa Bopladsen fandtes 8 Hustomter, hvoraf de fire var meget gamle, og talrige 
Grave. Husene er smaa, og Manglen af Græstørv har gjort, at de er byggede ude- 
lukkende af Sten. 
Paa hele Kyststrækningen herfra til Scoresby Sund er kun fundet 7 smaa 
Ruiner paa Toppen af den lille Ø Dunholm (69°55’ Br.) og et Par Ruiner paa 
Tangen, som Stewart Ø sætter ind i Bræen. 
Man maa efter det her anførte formode, at Kysten mellem Angmagssalik 
Distrikt og Scoresby Sund aldrig har haft nogen fest Bebyggelse. Til dens syd- 
lige Del er Folk fra Angmagssalik, paa Grund af de gode Fangstforhold, af og til 
rejst op og har overvintret. Paa dens nordlige Del har Folk i gamle Dage over- 
vintret som et Stoppested paa deres Vandring langs Kysten mellem Angmag- 
ssalik og Scoresby Sund. 
Medens man saaledes maa antage, at der aldrig har været nogen fast Ве- 
byggelse paa Kysten, der mod Nord støder til Angmagssalik, stiller det sig ander- 
ledes paa Kysten mellem Angmagssalik Distrikt og Julianehaab Distrikt, som 
GRAAE kaldte Kong Frederik VI's Kyst, thi her har større Strækninger fra gamle | 
Dage været ret godt beboet. | 
Kysten er ca. 650 km lang og falder i flere Underafdelinger. Det, som bestem- 
mer Grænserne for disse, er Indlandsisens starre eller mindre Udbredelse. Der 
findes to lange, Strækninger, paa hvilke Indlandsisen saa godt som overalt gaar 
ud til Havet. Den sydlige af disse ligger omkring 62° Bredde og den nordlige 
fra 633/,° til 651/,° Bredde. Kysten deles derved i fire Partier, nemlig saaledes: 
1. Fra Kap Farvel til Napassorssuak Fjord (61%/,° Br.), 
2. Fra Napassorssuak Fjord til Mogens Heinesens Fjord (62720' Br.), 
3. Fra Mogens Heinesens Fjord til Bernstorffs Fjord (63740' Br.), 
4. Fra Bernstorffs Fjord til Sondre Ikerssuak (651/,° Br.). 
Fra Kap Farvel til Napassorssuak Fjord. Hele denne Strækning er stærkt 
indskaaren. Den sydligste Del dannes af en Gruppe ret store Øer, afskaarne 
fra Fastlandet af mange Sunde. Mellem den sydligste Ø, Eggers Ø, og Christian 
