606 ANGMAGSSALIK DISTRIKT 
Marias Dal (Exalungmiut), NV. for Skjoldungen, for at fange Laks og samle 
Krækkebær og Kvaner. 
Beboerne af denne Kyststrækning, som Angmagssalikerne har holdt Han- 
delsforbindelse med, har atter haft Handelssamkvem med Beboerne paa den 
sydligste Del af Grønland. Det var ved Klapmydsefangsten om Efteraaret 
ved Aluk, at Grønlænderne fra Øst- og Vestkysten traf sammen og drev Tusk- 
handel med hverandre. Afstanden fra Tingmiarmiut til Aluk er 300 km. Nogle 
Østlændinge drog endog over til Vestkysten, saaledes fortæller WALLØE, at 1 1751 
kom 4 Østlændingbaade fra Ikermiut (62°17’ Br.) til Vestkysten for at over- 
vintre; de havde været to Somre og en Vinter undervejs, inden de naaede Gron- 
lands sydligste Del. Da der blev anlagt Missions- og Handelsstationer nærmere 
ved Kap Farvel, nemlig ved Nanortalik (ca. 1795), Frederiksdal (1824) og Pa- 
miagdluk (ca. 1848), blev Aluk opgivet som Samlingsstedet, og Osteronlender- 
nes Rejser fortsattes lige til Vestkysten. De almindeligste Overvintringspladser 
paa Rejserne til og fra Handelsstedet har veret 1 Omegnen af Kangerdlugssuat- 
siak (Lindenows Fjord) eller ved Iluilek; men gamle Hustomter findes overalt, 
ogsaa i de nordligere, meget ode Fjorde, og viser, at disse ogsaa har været be- 
nyttet til Overvintringssteder. I Almindelighed ligger de gamle Hustomter her, 
ligesom paa den nordligere Del, paa Fjordenes Nordsider i Nærheden af Mun- 
dingerne, især hvor der er Øer udenfor. É 
Graah antog, at hele Folkemængden paa den sydlige Østkyst 1 Sommeren 
1829 ikke var 600 Mennesker, og at der i 1832 kun var omtrent 480, fordi mange 
af Beboerne havde forladt Østkysten og nedsat sig ved Frederiksdal og Nanor- 
talik. Han tilføjer, at Kysten, efter alles Udsagn tidligere havde haft en betydelig 
større Befolkning. 
Udvandringen til Vestkysten tog Fart, da Frederiksdal blev anlagt 1824. : 
Indtil 1828 incl. var Antallet af Østlændinge, som var døbt i Frederiksdal, 
248. Da Graah begyndte sin Ekspedition, var Udvandringen i Aftagende, men 
tiltog derefter atter; fra 1829—1833 var Indvandringen 130. Efter den Tid aftog 
Indvandringen, og fra 1836 maa den betragtes som ophort, idet der dog omkring 
1848, ‘da Stationen Pamiagdluk var anlagt, og 1859 atter indvandrede mindre 
Antal. 
I 1884, da. Konebaads-Ekspeditionen kom til Østkysten, var Antallet af de 
sydlige Ostlændinge kun 135, der fordelte sig paa Bopladserne som nedenfor 
anfort: 
1884 Huse Gronlændere 
Tingmiarmiub NN 2 37 
Dinan a. En 2 36 
Аа eg 2 44 
Tsdivlnarssuk ss 1 18 
Ialt. 7 135 
