ANGMAGSSALIK DISTRIKT : N 607 
Naar der her er opfort, at der ved Bopladserne er to Huse, er det ikke der- 
ved sagt, at disse ligger paa samme Sted, men kun i samme Egn. Som Eksempel 
skal nevnes, at der ved Tingmiarmiut var to Huse, hvoraf det ene laa paa en 
lille Tange Øst for Fuglefjældet, som Bopladsen har Navn efter, og det andet 
ved SaneraK paa Vestsiden af samme Fjæld. Man maa antage, at der her lige- 
som i Ångmagssalik Distrikt kun var ét beboet Hus paa hvert Sted. 
I Løbet af Aarene efter 1884 vandrede. alle Beboerne fra den sydlige Øst- 
kyst Syd paa og indlemmedes 1 Julianehaabs Distrikt; de sidste 38 i Aaret 1900. 
For at standse og muligvis fastholde Østgrønlænderne paa deres Rejse til 
Vestkysten, blev i 1893 oprettet en mindre Missionsstation i Forbindelse med 
Handelssted ved Ikek Sundet ved Grønlands Sydspids, hvor der er meget gun- 
stige Erhvervsbetingelser. De gamle Bopladser Sangmissok og Kernertok ved 
Nordsiden af Sundet, samt Itivdlek og Tinitekilåk ved Sydsiden blev nu atter 
beboede af de tilvandrende Østgrønlændere. Stationen blev anlagt ved Itivdlex, 
men blev 1907 flyttet til Sangmissok. 
Angmagssalikerne, hvem Brugen af Jern til Vaaben og Værktøj var blevet 
en Nødvendighed, var nu, da Beboerne fra den sydlige Østkyst var bortrejst, 
tvunget til at foretage de lange, besværlige Handelsrejser langs hele Kysten, 
Rejser, der havde en Varighed af 3—4 Somre og 2—3 Vintre, Nogle Angmagssa- 
liker var da ogsaa 1893 paa Rejse bestemt paa at bosætte sig paa Vestkysten, 
men vendte tilbage, da de erfarede, at der vilde blive anlagt en Missions- og Han- 
delsstation ved Angmagssalik. Denne blev oprettet 1894 og har gjort fuldstændig 
Fyldest. Den sydlige Østkyst er nu ubeboet, og Gronlænderne foretager ikke 
mere Rejser langs denne ugæstmilde Kyst. 
DEN GRØNLANDSKE BEFOLKNING 
Angmagssalikerne ег nu de eneste Beboere paa Grønlands Østkyst. Det er 
rene, ublandede Eskimoer uden paaviselige Spor af fremmede Elementer. De 
har været uden direkte Paavirkning ude fra den øvrige Verden før 1884, da »Ko- 
nebaads-Ekspeditionen« kom op til dem fra Vestkysten. Denne Ekspeditions 
Opdagelse af Angmagssalik førte til Oprettelsen af en Missions- og Handelssta- 
tion paa dette'Sted 1 1894, og de sidste af Østkystens Beboere samledes der- 
efter i denne Egn. 
Angmagssalikerne er middelhoje, stærktbyggede og velproportionerede. 
Hovedets Form er mesaticephal med Tendens til Dolicocephali. Længden af 
Ansigtet er lidt kortere end dets Bredde, og Underansigtet er forholdsvis bredt. 
Ansigtstrekkene er markerede. Næsens Form er meget forskellig; ofte ses frem- 
springende, lige og velformede Næser, af og til store og buede, men dog ogsaa 
brede og flade. Regnbuehindens Farve i Øjnene. er brun, hyppigst mørkebrun. 
Munden er kraftig, ofte.noget fremstaaende og omgivet af smalle Læber. Tæn- 
derne er stærke og i Almindelighed velstillede, men bliver i en forholdsvis ung 
