608 ANGMAGSSALIK DISTRIKT 
Alder afslidte ind til Gummerne. Hovedhaaret er glat, stridt og rigeligt; dets 
Farve er i Almindelighed sortebrunt. Skaldede Folk ses ikke, og kun enkelte gamle 
Folk har graahvidt Haar. Mændene har ret udviklet Skægvækst, men de unge 
udrykker ofte Skægget. 
Kroppen er kraftigt: bygget, og navnlig er Brystet ualmindelig stærkt ud- 
viklet. Hals og Nakke ег velformet. Halsen synes kort paa Grund af det store, 
hvælvede Bryst. Underlivet er velformet og ikke meget fremstaaende; dets Om- 
fang er en Del mindre end Brystets. Armene er meget kraftigt udviklede, men 
dog ikke lange, medens Benene er mindre udviklede i Forhold til det øvrige Le- 
geme. Hænderne er smaa, fyldige og velskabte med hvide Negle. Enkelte har 
dog lange, knoglede Fingre. Fødderne er smaa og ret velformede, men dog ofte 
brede med lav Vrist. ; 
Mændenes Gang er elastisk, let og med udadvendte Fødder, derimod er 
Løbet tungere, vraltende, med stive Arme, krogede Knæer samt med korte, 
hurtige Skridt. Fruentimmernes Gang er tung, vraltende og lidt foroverbøjet. 
De er stærkt hjulbenede, og Årmene holdes stift ud til Siden med indadvendte 
Albuer. : 
Hudfarven er paa de ubedækkede Steder, altsaa navnlig 1 Ansigtet, 1 Al- 
mindelighed gulbrun. Paa den bedækkede Del af Legemet er Farven lysere. og 
maa kaldes lys oliven. Kvinderne er en Del lysere end Mændene. De Partier, som 
ogsaa. paa europæiske Folkeslag er stærkt pigmenterede, har hos Østgrønlænderne 
en blaasort Farve. Paa nyfødte Born er iagttaget en tydelig blaasort Plet paa | 
Krydset, som taber sig i Løbet af de første Leveaar. 
Huden er meget blød og fin paa de Steder, der er bedækket med Klæder, 
naar Folk er i det Fri. Behaaringen af Kroppen er ikke meget udviklet. 
Angmasssalikernes Sprog er meget blødere end Vestgronlændernes. Naar 
de taler, lægger de ofte Eftertryk paa Ordenes Slutningsstavelser og udtaler 
dem i en højere Tone, og da tillige flere Bogstavlyde er forskellige fra Vestgrøn- 
lændernes og nogle helt udelades, er der en betydelig Forskel i Lyden af de to 
Dialekter. Følgende Bogstaver i det vestgrønlandske Sprog fremtræder i det 
østgrønlandske som vedføjet: п =1, о=е, pog f=b, t=d, k=g, s=Jj 
eller I, к =r. Som Eksempler paa Lydomskiftning kan nævnes: Tasiussärssck, 
fkåtek og Nükajik, og paa Udeladelse af Bogstaver: Amasalik (i Stedet for Ang- 
magssalik). | 
I selve Udtrykkene for mange af de almindeligste og vigtigste Begreber 
er der betydelige Afvigelser mellem det vestgronlandske og Angmagssalikernes 
Sprog; men Forskellighederne i Benzvnelserne, skriver RINK, ligger ikke saa 
meget i Anvendelsen af ny eller fremmede Stamord og Tillægsord som i Om- 
skrivning ved Hjælp af andre bekendte Stamord eller Tillægsord. De vigtigste af 
saadanne Afvigelser er fremkomne ved den gamle Skik hos de Indfødte, at de i 
Tilfælde af Dødsfald undgaar at nævne de Afdødes Navne, og derfor, naar disse 
er hentede fra Benævnelserne paa et Dyr, en Genstand eller et Begreb, maa 
