610 ANGMAGSSALIK DISTRIKT 
Vestgrønland Angmagssalik Svarende til 
Banner nälungiak tigimiak Mackenzie Dialekt. 
Hader (min). angutiga naggiviga angakok Sprog. 
Gryde emp line iga ütsit = — 
ia snk PAS BADEN а åp im, imilå særegen Stamme. 
Eland ERA KingmeK kükiak — — 
Maanen Ay Kåumat aningat mytisk Navn. 
Muslino eee uilok kiligitsak særegen Stamme. 
Ne anna nagea — eKe, eKéla — 
Ву teriangniak oKitsernak — = 
Solene vs EU EE зекшек Kaumävak angäkok Sprog. 
Mderpels rare Kalipåk atåtsit Alaska Dialekt. 
Angmasssalikernes Klædedragt var før deres Forbindelse med Europæerne 
udelukkende af Skind, mest af Sælskind, men delvis ogsaa af Bjørneskind og 
Ræveskind (Pl. XVIII, Fig. 35 og Pl. XX, Fig. 39). 
Saavel Mænd som Kvinder bar Inderpels med Haarene indefter (ånoråk) og 
Yderpels med Haarene ud efter, forsynet med Hætte til at trække op over Hovedet. 
Änorär’en er saa vid over Brystet, at Armene med Lethed kan trækkes ud af 
Ærmerne og holdes inde paa Kroppen, hvilket hyppigt gøres, naar det er koldt. 
Kvindernes Pelse (amaut) er meget vide over Ryggen og har store Hætter, i hvilke 
de bærer de smaa Børn. Baade Mænds og Kvinders Pelse naar ned, over Hofterne. 
Folkene bærer ogsaa to Par Benklæder, begge Par med Haarene ud efter. 
Inderbenklæderne (nditit) er det eneste Klædningsstykke, Folkene har paa i Hu- 
set, og bæres kun af Anstændighedshensyn. Mændenes nditit er ganske smalle 
og sidder fast omkring Laarene, medens Kvindernes kun bestaar af et lille tre- 
kantet Skindstykke, der holdes paa Plads ved Remme over Hofterne. Unge Piger 
og Drenge bruger ikke nditit, førend de er giftefærdige. 
Mændenes Yderbenklæder gaar ned over Knæerne og bindes uden paa Støv- 
lerne, medens Kvindernes kun naar ubetydeligt under Skrævet, og da Støvlerne 
kun naar til Knæerne, er Laarene ganske blottede. i 
Støvlerne, der gaar op til Knæerne, bestaar af Inderstøvler eller Strømper 
med Haarene indefter og Yderstøvler, der i Almindelighed er af Vandskind, men 
dog ofte om Vinteren lodne. Støvlesaalerne er bøjet op højt over Foden og der 
fastsyet til Skafterne, saa at de faar Udseende af Træsko. 
Over dnorär’en bæres i fugtigt Vejr eller i Kajak en Tarmskindspels af samme 
Snit som denne. I Kajak bruges om Vinteren og i Søgang udenpaa Tarmskinds- 
pelsen en Vandskindspels, hvis nedre Rand spændes fast om Ringen om Kajak- 
hullet. Om Sommeren, naar Kajakpelsen ikke bæres i Kajak, bruges en Over- 
træks-Halvpels af Form som en afstumpet dnoräk, og som tidligere var syet 
af hvidt, afhaaret Skind, og en anden Halvpels af Vandskind, hvis Underkant 
spændes om Kajakhullet, og hvis Overkant holdes oppe ved Seler af Sæltænder, 
som Kajakmanden har over Skuldrene. 
