ANGMAGSSALIK. DISTRIKT D MONT 
Angmagssalikernes Vinterforraad bestaar af tørret Sælkod, hele frosne 
Sæler, Poser med Spæk, forfærdigede af Sælskind. Saadanne Poser indeholder 
ogsaa tugdlerunat, Ber, Bjornespæk, Laller, Skindskrab, Hvalhud о. в. у. 
angmagssat trukne paa Skindsnore og oprullet i store Ruller, kan ogsaa bidrage i 
ikke uvæsentlig Grad til Vinterforraadet. 
Det tørrede Kød, i Bundter saa at hvert Bundt indeholder Kødet af en Sæl, 
opbevares liggende 1 Fjældklofter eller Huler fjærnt fra Huset, ofte paa Steder, 
hvor det er vanskeligt at komme til om Vinteren, for at man ikke skal komme 
i Fristelse til at bruge det, førend det er nødvendigt. Derimod henlægges de hele 
Sæler, som fanges om Efteraaret, tæt ved Huset for at fryse. Spæk, hvoraf 
Folk gerne har meget rigeligt i Vinterforraad, ligger i Stengrave i Nærheden 
af Huset. 
I Løbet af Vinteren kommer i Reglen en Sultetid, nemlig naar der ikke er 
Fangst, og de hele, frosne Sæler slipper op. Om der end er rigeligt af Hajkød 
og tørret Sælkød samt Muslinger og spiselig Tang, siger Folk dog, at de sulter. 
Sultetiden kan dog gaa over til virkelig Hungersnød, naar der har været 
Misfangst om Sommeren, og naar Storisen kommer ind til Land, presses ind i 
Fjordene tidlig om Vinteren og fryser fast der, saa at al Fangst bliver umulig. 
Folkene bliver da først nødsaget til at spise deres Hunde, paa et Par enkelte nær. 
Nøden har en halv Snes Aar førend Stationens Oprettelse været saa stor, at mange 
Mennesker døde af Sult, og de efterlevende fortærede Ligene af de døde Men- 
nesker. Det fortælles, at Folk i enkelte Tilfælde ved saadan Hungersnød har faaet 
Smag for Menneskekød. Dog vides intet bestemt om, at Lyst til Menneskekød 
har været Aarsag til Mord. 
Missions- og Handelsstationen har gentagne Gange hjulpet Folkene over 
vanskelige Hungerperioder uden Tab af Menneskeliv. 
Rettergang. Folk fra en Boplads kan ofte ligge i Fjendskab med Folk 
påa en anden Boplads. Dette hindrer dog ikke, at de tilsyneladende staar paa 
bedste Fod med hverandre, naar de kommer sammen. 
Fjendskaber kan opstaa paa mange Maader, meget ofte paa Grund af ægte- 
skabeligt Indgreb eller paa Grund af Tyveri, Ødelæggelse af en andens Ejendom 
eller anden Forhaanelse af Folks Rettigheder. Ofte ligger Aarsagen langt tilbage 
i Tiden og er rlæsten glemt. 
For disse Forbrydelser var den offentlige Menings Dom den eneste Dom- 
stol. Paatalen skete ved Trommesang, ved hvilken Parterne »synger hinanden 
paa«. Den ene Part drager sammen med Familie og Slægt i Konebaade afsted 
til den andens Opholdssted, hvor de modtages paa det bedste. De mødes festligt 
pyntede i den lyse Sommeraften under aaben Himmel, og Tilskuerne slaar Kreds 
om dem. Modstanderne staar nogle Skridt fra hinanden, hver med sin Tromme 
i Haanden. De skiftes til dansende at synge Smædeviser mod hinanden. Den 
»Dansende« bliver staaende omtrent paa samme Sted, noget skrævende og i bøj- 
ede Knæ. Trommen holdes fast ud for Brystet med venstre Haand, og med Trom- 
