628 ANGMAGSSALIK DISTRIKT 
del fremfor Enkelt-Blæren, at selv om den ene Blære skulde blive ødelagt, kan 
den anden dog fungere og forhindre Fangsten i at undslippe eller synke. Dobbelt- 
Blæren bestaar nemlig af to selvstændige Blærer, forfærdigede af smaa Netside- 
skind, der forbindes indbyrdes ved Remme og Træstykket (päguar), der tjener 
til at fastholde Blæren paa Kajakken. Pustehullerne, saavel paa Dobbelt-Blæ- 
ren som paa Enkelt-Blæren, er anbragt umiddelbart bagved Forlallerne, medens 
de i Vestgrønland altid er anbragt påa selve disse. Grunden til denne Forskel 
maa søges i den Omstændighed, at Faren for at Proppen i Pustehullet kan stødes 
af ved at komme i Berøring med Isen er større i Øst- end i Vestgrønland, hvorfor 
den er anbragt paa et mindre udsat Sted. Dobbelt-Blæren, som jo har mange 
Fordele, bliver mere og mere sjælden ved Angmagssalik, vistnok fordi Enkelt- 
Bleren tager sig bedre ud paa Kajakken og er nemmere at lave. (Pl. XII, Fig. 23.) 
… Hundeslæden benyttes om Vinteren til Sæl- og Bjørnejagt. Slæde med 
Seletøj og Skagler, Pisk, Bjørnelænser, Isharpun med Tuk (til Fangst ved Aande- 
hul) og trebenet Fangststol. Slædeharpun eller itsuartit, Kniv med Skede, for- 
skellige Slags Blodpropper. Riffel med Pose og Ammunition samt Skydesejl. 
Slæderne, der trækkes af 3—10 Hunde, er lidt kortere og noget smallere end 
de vestgrønlandske. Tværstykkerne er tætsluttende — altsaa uden Mellemrum 
— og Opstanderne forholdsvis lave men meget brede, forneden. Mederne blev 
altid tidligere beslaaet med Ben af Hval, Narhval eller Bjørn, men beslaas nu 
undertiden med Jern. (Pl. XVII, Fig. 32.) | 
Dimensionerne af еп Slæde af almindelig Størrelse ег: Længde са. 165 ст, 
Bredde forneden ca. 40 cm, Højde ca. 19 cm og Opstandernes Højde ca. 43 cm. 
Fordelene ved denne Slædeform til Rejser i Østgrønlands som oftest med Storis 
opfyldte Fjorde fremfor den vestgrønlandske er ganske iøjnefaldende. 
Fangstkniven bæres om Vinteren 1 еп Skindskede, der hænger i en Вет. 
om Halsen indenfor Yderpelsen. Fangeren bruger paa Slædeture som Regel 
Bjørneskinds-Pels, -Benklæder og -Støvler, eller ogsaa, hvilket nu er almindeligst, 
Sælskinds-Yderpels kantet med Bjørneskind, og Sandaler af Bjørne- eller Hunde- 
skind for at dæmpe Lyden af Fodtrinene. 
I 1920 fandtes 81 Slæder med ca. 410 Hunde i Distriktet. 
Til Fiskeri benyttes følgende Redskaber: Cylinderformet angmagssat-Øse, 
angmagssat-Lyster, Bennaal til at trække angmagssat paa Kobberem. Tregrenet 
Laksefork med Modhager, togrenet Fiskeharpun til Fangst af Laks og Graafisk 
gennem Hul hugget i Isen, Lokkemiddel bestaaende af en i Vegsten udskaaret 
Fisk, paa hvilken der sidder smaa Benstykker paa gennemskaarne Penneposer. 
Tregrenet Ulkefork. Musling-Skraber eller Øse. Laksedæmning. Til Fangst af 
Graafisk og Ulke benyttes nu udelukkende Pilk og Snøre med Krog. Til Fangst 
af Hellefisk og Rødfisk bruges Langliner og Pilke. 
Til Fuglefangst benyttes, foruden Fuglepil, Snarer, Doner og Fælder af for- 
skellig Slags. Maager fanges paa en lille krum Benpind, der er skjult i et Stykke Spæk ' 
og midt paa gjort fast med en tynd Snor. Naar Maagen sluger Spækket, der flyder 
paa Vandet, drejer Pinden sig, naar Snoren strammes, paa tværs i dens Hals. 
