632 ANGMAGSSALIK DISTRIKT 
Broderi. De største Broderier anvendes dog paa Skindposer, Synaaleskind m. m. 
Saa godt som alle Broderier bestaar af smalle Skindstriber, der paasys Skind 
af en anden Farve. Af Farver haves dog ikke andre end Skindets naturlige lyse 
og mørke. De almindeligste Ornamenter bestaar af retlinede Figurer, der dannes 
af lange Skindstriber, der fastholder korte, afskaarne Striber, der ligger paa tværs 
af de lange; men der findes ogsaa bølgeformede og zigzagformede Ornamenter 
samt concentriske Cirkler. 
Værktøj m. m. Ålle Fangstredskaber med Undtagelse af Riffel og Hagl- 
bøsse forfærdiges i Landet selv af Fangeren, dels af indenlandsk og dels af 
europæisk Materiale. Til Forfærdigelse af alt det forannævnte brugte Angmag- 
ssalikerne indtil Stationens Oprettelse meget faa Redskaber. 
For Mændenes Vedkommende indskrænkede disse sig til en ret og en krum 
- Snittekniv, Knæbeskytter af Træ, Fingerbeskytter 1 Støvleform af Skind, Dril- 
bor med Bue og Mundstykke, Mejsel af Jern eller Sten, Haandsav og Buesav. 
Til at smidiggøre Kobberemme med anvendes et Ben- eller Træstykke med 
Huller. 
For Kvindernes Vedkommende bestod Redskaberne først og fremmest af 
det for alle grønlandske Kvinder uundværlige Redskab, Kvindekniven, som 
dog har en anden Form end den paa Vestkysten almindelige: Den bestaar af et 
Haandtag med to Arme, mellem hvilke Bladet sidder. Endvidere Skindskraber, 
Skrabebræt, Hvæssejern, hjemmelavede Synaale, Stenhammer, , Synaalebor, - 
Rynkeben, Pren, Syring af Saaleskind, Naaleskind, Kroge til Senetraad og Sy- 
ringe, Redskaber til Snoning og Fletning af Senetraad. 
Skindberedning. Medens det er Mændenes Arbejde at forfærdige Be- - 
fordrings- og Fangstredskaber og andre Arbejder i Træ og Ben, paahviler det 
Kvinderne at bygge Hus, at flænse de fangne Sæler, fordele Kødet og Spækket 
mellem Husfællerne, tilberede Skindene og sy Klæder, Konebaads- og Kajak- 
betræk deraf. 
Saasnart Sælen er flænset, skæres Spækket fra Skindet og dette rulles sammen 
for senere at skrabes paa Spæksiden. Efter Skrabningen kommer Skindene i 
Urinballen, for at Fedtet rigtig kan trække ud, skylles derefter i Vand, udspiles 
og tørres. Skal Skindene benyttes til Klæder, blødgøres de, inden de tilskæres 
og syes. De saakaldte hvide Skind, paa hvilke Narven er fjernet, samt Tarm- 
skind, som skal benyttes til Tarmskindspelse eller Forhæng til Teltet, behandles 
med flere Hold dels koldt dels lunket Vand, og udsættes hver Gang for Frostens 
Indvirkning. De bliver ved denne Behandlingsmaade ikke alene hvidere men 
ogsaa blødere end Skind, der er tørrede direkte ved Solvarmen. . 
Skind, der er bestemte til Kajak- eller Konebaadsbetræk, skrabes ikke men 
tilberedes ved at henligge, indtil Haar og Narv løsner sig og kan tages af. Remme- 
sæl- og Sortsideskind, der skal benyttes til Støvlesaaler, skrabes heller ikke, men 
. lægges i Urinballen, indtil Haarlaget — men ikke Narven — løgner sig, hvorefter 
