ANGMAGSSALIK DISTRIKT à 633 
det tages op, afhaares, skylles og udspiles til Toming. Skind, der skal benyttes 
til Fangeblærer, befries for Narv og Haar ved at ligge nogen Tid 1 Urinballen, 
skylles derefter i Vand og bleges i Luften. 
Mørke Skind — altsaa Skind med paasiddende Narv, som det bruges til 
Kajakkerne i den nordlige Del af Vestgrønland. — skal tidligere have været i 
Brug baade til Kajakbetræk og Fangeblærer, navnlig af Folk, der boede i det 
Indre af Fjordene, fordi de mørke Skind efter Sigende faldt sammen med det 
forholdsvis mørke Kystland, saa at det blev lettere for Fangerne at nærme sig 
Sælerne uden at blive opdagede af disse. Naar der nuomstunder benyttes mørke 
Skind til Kajakbetræk, er det som Regel Skind, der er farvede ved at tilberedes 
med Blod. ' 
Sener til at sy Klæder m. m. med, tages af de forskellige større Dyr som 
Narhval, Bjørn og de store Sæler. Det er særlig Sælernes Hale med de mange 
Sener, og Narhvalens og Bjørnens Ryg- og Muskelsener, der anvendes. End- 
videre benyttes til Traad Remmesælens, Sortsidens og Klapmydsens Spiseror 
samt Hundetarme. De sidstnævnte strimles ud, medens Senerne trævles ud, rul- 
les, snoes og flettes i forskellige Tykkelser, eftersom de skal bruges til finere eller 
grovere Syning. Til at brodere med benyttes i Reglen fint, trævlet Senetraad, 
undertiden dog meget fint snoet Senetraad. Til Syning af Kajak- og Konebaads- 
skind anvendes groft flettet Senetraad. 
DANSKE ERHVERV 
Indtil 1915 har der ved Angmagssalik været meget lidt af danske Erhverv, 
idet der udover lidt Fjerkræhold og Havebrug ikke er foretaget større Forsøg, 
fordi man i den første Aarrække efter Stationens Oprettelse var fuldt optaget 
af vigtigere Arbejder, der ikke levnede Tid til at anstille Forsøg i Retning af 
Fiskeri, Gartneri m. m. 
Høns, som trives godt, er indført 1897; Duer og Ænder 1904. Medens Hons 
og Dueholdet siden er fortsat med Held, blev Andehold straks opgivet, blandt 
andet fordi Ænderne ikke, som Tilfældet var med Hønsene, kunde holdes inde- 
spærrede, hvilket er nødvendigt af Hensyn til de løsgaaende Hunde. 
En Ged, som kom derop i 1909, blev allerede samme Aar saa ilde tilredt 
af Hundene, at den maatte slagtes. Ellers er der vist ingen Tvivl om, at Geder 
kunde trives ved Stedet lige saa godt som i en Del af Nordgrønland. Hunde og 
Gedehold synes imidlertid ikke at kunne forenes, skønt Befolkningen ved Ang- 
magssalik i Almindelighed holder deres Hunde bundne af at til deres De- 
poter af hele uopskaarne Sæler m. m. 
Af Havesager dyrkedes, i alt Fald indtil for nogle Aar siden, Majroer, Ва- 
diser, Spinat, Salat og Karse samt Rabarber, alt paa Friland. Med Undtagelse 
af Rabarber, der ikke rigtig kunde trives, antagelig af Mangel paa passende 
" Gødning, trivedes alle de øvrige Sager udmærket. 
