640 ANGMAGSSALIK DISTRIKT 
mørkeblaa Havflade. Om Vinteren og Foraaret ser man derimod i Reglen kun 
den uendelige, hvide Ismark med enkelte mørke Vaager og Render hist og her, 
især 1 Nærheden af de yderste Skær ved Kap Dan. | 
Fra Stationen kan Sledeforbindelse om Vinteren holdes vedlige 
gennem Dalstrøgene mellem Fjældene til Bopladserne i Sermilik Fjord og Inig- 
ssalik, medens Slædeforbindelsen til Bopladserne ved Angmagssalik Fjord og 
Sermiligåk, naar Havisen er brudt ved Yderkysten, foregaar over et højt Pas 
inden for Kingigtorssuak Fjælde. 
Fra Stationen Angmagssalik er følgende de almindeligste Slæderuter (se 
Figur 8. 641). 
1) Til de sydlige Bopladser ved Sermilik Fjord — Ikäter og Sivinganårssik 
— gaar Slædevejen Nord paa i Tasiussak og derefter Nord om Præstefjæld 
(Amagäk) og Vest paa gennem Dalstrøget med flere smaa Søer og en større, 
der fører til det store Dalstrøg i Sermilik Fjord, Nord for me Fjæld. 
Nedstigningen ved Sermilik er ret stejl. 
2) Til de nordlige Bopladser ved Sermilik Fjord — Sarfak og Tinitekilåk 
— gaar Vejen Nord paa 1 Tasiussak, Øst om Halvøen Amäkäk og over de tre 
store Søer. Herfra gaar en Sidevej mod Vest til Akerningnak. 
3) Til Angmagssalik Fjord gaar Vejen gennem den nordøstlige Bugt af Tasi- 
ussak og Vest og Nord om Kingigtorssuak Fjældrække og Fjældene inden for 
Tasiussårssik, hvorefter Nedstigningen finder Sted gennem et Dalstrog Syd for — 
Tasiussak 1 Angmagssalik Fjord. 
4) Til de ydre Bopladser ved Angmagssalik Fjord gaar Vejen ‹ over Tasiussak 
Øst paa til Sarfakajik, Amitsuarssik og Tasiussärssik, og derpaa tværs over Ång- 
magssalik Fjord, hvis denne er tillagt. Ved Tasiussarssik er opført et Tilflugtshus 
for Befolkningen paa deres Rejser om Vinteren til og fra Stationen, da hele den 
ydre, vestlige Kyst af Angmagssalik Fjord som oftest er ubeboet. 
Angmagssalik er en af Meteorologisk Instituts Stationer og derfor forsynet 
med mange meteorologiske Instrumenter. Observationerne varetages af Han- 
delsbestyreren (jfr. 8. 578). ; 
Angaaende Klimaet skal bemærkes, at Vintrene gennemgaaende ikke 
er særlig strenge, og Somrene ikke synderlig varme. Vejrforholdene er 
temmelig ustadige med fremherskende øst- og nordøstlige Vinde, der som 
Regel holder Temperaturen omkring Frysepunktet. Regn og Slud er ret hyppig, 
navnlig om Efteraaret og Begyndelsen af Vinteren. Senere bliver Vejrforholdene 
noget roligere, hvilket som Regel er Tilfældet fra Slutningen af Februar til 
henimod April Maaned. Fra Maj til hen i September er Vejrforholdene som 
Regel rolige. 
Føhnvinde er ikke sjældne og kan om Vinteren i Løbet af nogle faa Timer 
faa Temperaturen til at stige fra 15 Graders Kulde til lige saa mange Graders 
Varme. Nordvest-Føhnen kan blæse som orkanagtig Storm. Vinden kan ryste 
Husene og udsætte dem for Bombardement af Sten og Isklumper. Flere Gange 
