648 ANGMAGSSALIK DISTRIKT 
— — — Erik satte sin Kaas lige fra Snefjælds Næs. Men han kom fra Havet 
ved Midjøklen og det Sted, som kaldes Blaasærk. Derfra tog han langs med Ky- 
sten mod Syd, for at erfare om Landet der var beboeligt«. 
Erik den Røde kom altsaa ikke til Gunbjørns Skær, men til »Midjøklen«, 
formentlig den Syd for Angmagssalik Distrikt liggende Strækning, hvor Indlands- 
isen saa godt som overalt træder ud til Havet. Det er tvivlsomt, om han har set 
Fjældene ved Angmagssalik. jf É 
I de gamle Kursforskrifter hedder det, at »fra Snefjelds Næs, hvor Vejen 
er kortest til Grønland, er der over Havet 4 Dages Sejlads mod Vesten«, medens 
Ivar BAARDSØN, der i det 14. Aarhundrede en lang Aarrække var Forvalter paa 
Bispesædet Gardar, skriver: »Item fraa Sneffelznes aff Issland som er stackist 
till Grønnland 2 dage och thou netters seyling rett i vester at zeylle och da liger 
Gunbiernershier rett paa mittveyen emellum Grønnland och Issland, thette vaar 
gammell seylling, men nu er kommen is udaff landnordenbotne, saa ner forskreffne 
sher, att ingen uden, liffs fare denn gamble leed seyle, som her effter hørres«. 
I de første 200 Aar efter Nordboernes Kolonisation af Grønland maa man 
derfor antage, at Sejladsen, mellem Island og Bygderne i Grønland fandt Sted 
paa den Maade, at man nærmede sig Grønlands Østkyst ved Danmark Strædets 
smalle Del for at faa dets Fjælde i Sigte og for derefter, saavidt mulig, at beholde 
disse i Sigte under den, videre Sejlads Syd paa udenfor den drivende Storis. Denne 
Besejling, der er længere end den direkte, maatte for Datidens Søfarende anses 
for den sikreste. Paa Hjemvejen til Island er Kursen vel sat langs Grønlands Øst- 
kyst udenfor Isen, indtil Fjældene i Angmagssalik Distrikt er komne i Sigte, 
hvorefter Kursen er sat over mod Island. 
Mange Skibe er dog, ifølge »Kongespejlet«, forliste 1 Isen langs Grønlands 
Kyst, og Folkene har søgt ind til Landet. Vi kender gennem Ivar Baardsøns Be- . 
retning et saadant Skibbrud, der fandt Sted omtrent 1028, hvorved Kong Olaf 
den, Helliges Søstersøn, FINN FEGIN, og andre druknede. De efterlevende kom til 
en, Havn, der senere kaldtes Finnbudir, begravede de Døde og rejste store Sten- 
kors paa Gravene. Efter Kong Olaf den Helliges Ordre bragte senere den gron- 
landske Skibsfører Lodin Ligene tilbage. Der siges, at Havnen Finnbudir ligger 
»Øst for Joklerne paa Grønland«, og maa formentlig vere Tasiussak, hvor nu Mis- 
sions- og Handelsstationen ligger. 
Efter Finnbudir omtaler Ivar Baardsøn en stor Ø, der hedder Korsø, hvor 
der er almindelig Jagt efter Hvidbjørne, men kun med Biskoppens Tilladelse, 
fordi Øen tilhører Domkirken. Men da Ivar kom til Grønland formentlig 150 
Aar efter, at den gamle Besejling ikke mere benyttedes, og derfor Forbindelsen 
med denne Del af Østkysten var ophørt, er Beretningen, naturligvis mindre kor- 
rekt. Domkirkens Eneret til Bjørnejagten kan i alt Fald ikke have haft nogen 
praktisk Betydning. Denne Ø maa formentlig være Angmagssalik Øen, og har 
muligvis faaet sit Navn efter de store Stenkors, som blev rejst over Finn Fegin 
og hans Mænd ved Havnen, Finnbudir. 
Middelalderens islandske Annaler fortæller, at ASMUND KASTANRASTE 1 1189 
