så förändras icke detta senare, äfven efter flera timmars 

 upphettning på vattenbad. En fällning af mangandioxid 

 måste väl slutligen uppstå, men blott i relativt ringa mängd. 

 Efter afkylning har jag försatt en sådan ännu efter 4 tim- 

 mar starkt färgad lösning med ättiksyra, affärgat den ge- 

 nom tillsats af oxalsyra och ifrån den åter med natronlut 

 öfverneutraliserade och från manganoxidul befriade vätskan 

 framstält det rena natriumuroxanatet. Allt detta visar, att 

 det en gång bildade uroxanatet är ett i alkalisk lösning hö- 

 geligen stabilt salt. Dess vidare sönderdelning kan med 

 lätthet ske blott genom inverkan af starkare alkalier vid 

 upphettning, då, såsom nedan skall visas, oxonsyra bildas. 

 Alla dessa omständigheter visa, att uroxansyra bildas genom 

 oxidation, oxonsyra genom fortsatt inverkan af alkali på 

 denna syra. Vid regelrätt beredning af uroxansyra enligt 

 ofvan angifna metod bildar sig derföre ock ingen oxonsyra. 

 Då den på nämnda sätt erhållna uroxansyran, i sina 

 salter, liksom utfäld med klorvätesyra, visar alla de egen- 

 skaper och reaktioner, som enligt Streck er och Medicus 

 tillkomma densamma, så vill jag här icke vidare uppehålla 

 mig vid dessa. Några analyser, utförda, dels som identitets- 

 bevis, dels lör att konstatera sammansättningen af en del 

 salter, anför jag dock i det följande: 



I. Analys af Silfveruroxanatet. 



En i köld mättad lösning af natriumuroxanat har ut- 

 fälts med silfvernitrat. Ett öfverskott af det senare måste 

 undvikas, emedan lösning inträder. Saltet har uttvättats pä 

 sugfiltrum med vatten, torkats öfver svafvelsyra under kloc- 

 kan på luftpumpen och derpå analyserats: 



1. 1,0565 Ag-salt gaf 0,524 Ag =49,60 % Ag 



2. 0,6133 » » 0,3 03 8 » =49,5 35 » > 



3. 0,6455 » » 0,3200 » =49,570 » » 

 4 0,5083 » » 0,2508 » =49,380 » » 



C 5 H 6 Ag 2 N 4 O c erfordrar 49,7 7% Ag. 



Medeltal: 



»49,5 2 % 



Ag. 



