25 



Men dessa formler gifva ett relativt rationstal jämväl åt //„, 

 näml. cp (0), som här träder i stället för det i det föregående 



använda bråket—, hvilket således numera ej får tagas efter 

 m 



behag. Vi kunna således tala om frekvenserna för värdena 

 • • -//a-2 • • -yn+2 • • ■, hvilka (frekvenserna) äro i ordning pro- 

 portionella med ■'••<p (2), rf (1), f/>(0), <p(l), cp (2) - - - eller ock 



med ■ • .£®, lB, I, *E *B... Vikterna, för att be- 



qp (0) cp (0) cp (0) tp (0) 



gagna oss af det brukliga uttryckssättet, för de termer i 

 serien, hvilka skola sammanfattas till ett medelvärde, som 

 utgör det utjämnade värdet på den midtersta termen, ut- 

 göras således af dessa kvoter, så att vi hafva formeln 



u,\— ' • •y(%>*-2+<y(iK-i "+y(%»+y(i)y«+i+y(2)y w +2 • • ■ 



Un) ■ • • cp{2) + y(l) + 9(0) + qp(l) + <p(2). • ■ 



Emedan (/>(/!) är ett irrationelt tal och den praktiska använd- 

 ningen af formeln ovilkorligen fordrar, som vi redan anmärkt, 

 att ofvanstående koefficienter utgöras af så små tal, helst 

 hela, som möjligt, måste desamma ersättas af deras minsta 

 närmevärden, som erhållas genom deras utveckling, t. ex. 

 i kedjebråk. 



Denna utveckling ger 



<y(0)_ 0.56419 _/2 38192746211 \ 



fp (1) — 0.20755 = ~ \V V 3' 7' 10' 17' 78' ' ' /' 



</>(0)_ 0.5641 9/52 53 

 cp (2) ~~ 0.01033 ~~ \ 1 ' 1 ' 



2 5^ 



Närmevärdena — , — gifva formeln 



t., \ _ Vn-% + 26 y t ,_! -f 52 y n -f- 26 y H+x -f y >t+2 

 {J,)) ~ ~TÖ6~~ 



iivilken för sina stora koefficienters skull är opraktisk. 



