41 



<p{j) 



386 

 386 

 386 

 272 

 386 



96~ 



386 



16" 

 386 



T" 



hj 



0.0000 



0.5916 



0.5916 



0.5878 



1.1794 



0.6042 



1.7836 



0.0038 



0.0202 

 0.0164 0.0156 



0.0358 

 0.0522 



0.6564 



2.4400 



Dessa tabeller visa tydligt rivaliteten mellan grunclformlerna 



1 + 2 -fl 1-1-3+1 . . ,..,■- . 



t- 1 — och — ' — , i tv att de iormler, som aro sam- 



4 5 



mansatta endast af den ena eller den andra af dessa formler, 



tendera mer och mer till harmoni med y(z/), därvid den, 



hvars komponenter utgöras af . — , visar ett ringa 



försprång framför den, hvars komponenter bestå af — • 



Af formlerna (32) — (36) stämma (33) och (36), som hafva 

 de af oss föreslagna formlerna (10) och (n) (sid. 49) till 

 komponenter, bäst med sannolikhetslagen. 



I samma mån som h eller observationernas precision 

 är större bli de högre differenserna i samtliga tabeller 

 mindre, d. v. s. formlerna ansluta sig intimare till <}{d) eller 

 den gaussiska lagen. Motsatsen inträffar vid aftagancle 

 värden på h. 



Vi förutsätta att läsaren vet huru förmedlingsform- 

 lerna användas i början och i slutet af observationsserien, 

 närj framför eller efter den term som skall förmedlas, ej 

 finnes så många termer, som den begagnade formeln 

 förutsätter. Man betraktar näml. hela serien som bildande 

 en sluten period, så att den yttersta termen kommer att 

 stå framför den första o. s. v. Genom analys af konkreta 

 fall skall man finna att detta betraktelsesätt är berättigadt. 



