175 



lisation i köld med karbonaterna, de senare genom syrornas 

 uppvärmnig med barium- och kalciumhydrat. Salten erhål- 

 las vid lösningarnas afdunstning. 



Parakonsyrans kalciumsalt: 0,2 oo 7 g gaf 0,5 3 o g CaSO i 

 „ bariumsalt: 0.1293 g gaf 0,0483 g BaSO^ 



Funnet: Ber. för C li H 15 O i ca (ba) 



Ca 7,8 7,5 proc. 



Ba 22,o 21,7 6 „ 



Itamalsyrans kalciumsalt: 0.U90 g gaf 0,0520 g CaSO^ 

 ,, bariumsalt: O,i+07 g gaf 0,0813 g BaSO^ 



Funnet: Ber. för C u H 16 5 Ca (Ba) 



Ca 12,9 13,15 proc. 



Ba 34,0 34,16 „ 



Undersökningen har utförts af stud. E. Juselius. 



10. Symmetrisk fenylbenzylbernstenssyra. 



För syrans erhållande användes malonsyreester-metoden. 

 11,7 g natrium löstes i 120 gr alkohol, hvarefter tillsattes 82,3 

 gr malonsyreester och 120 gr fenylbromättiksyreester (beredd 

 ur mandelsyra). Blandningen upphettades 5 a 6 timmar på 

 vattenbad. Den bildade fenyletenyltrikarbonsyreestern ut- 

 fäldes med vatten och torkades, hvarefter den om kort stel- 

 nade. Efter omkristallisering ur alkohol visade den sam- 

 mansättningen C 17 // 22 6 . Utbytet af estern utgjorde 120 gr. 

 — Densamma har tidigare framstälts af H. Alexander. 1 ) 



60 gr af estern upphettades med 4,2 7 i alkohol upp- 

 löst natrium och 23,5 gr benzylklorid. Sedan reaktionen 

 slutförts, utfäldes den bildade estern med vatten och un- 

 derkastades omedelbart förtvålning med kalihydrat. Efter 

 längre uppvärmning på vattenbad tillsattes klorväte i ringa 



l ) Ann. (1. Chemie, 258, 72. 



