﻿OM HAFS-BRYOZOERNAS UTVECKLING OCH FETTKROPPAR. 19 
	

kännedom om embryots fortsatta utveckling skall kunna med sä- 
	
 kerhet afgöra. 
	

Könlös tyckes denna fortplantning vara, då aldrig sperma- 
	
 tozoider här kunnat upptäckas, ej ens vid den tid, då befrukt- 
	
 ningen eljest borde försiggå, nemligen före äggets klyfning. Också 
	
 är den såsom en knoppning inåt fullt jemförlig med knoppnin- 
	
 gen utåt. Likasom denna visar sina olikheter vid djurhusets inre 
	
 utveckling, så träffar man äggbildningar, dem man hittills har 
	
 att anse såsom könlösa, men hvilka dock afvika från de nu be- 
	
 skrifna. Såsom ett exempel härpå må anföras den utveckling af 
	
 ägg inom ovicellerna till Bugida och Bicellaria, hvilken HixCKS ') 
	
 beskrifvit, och dej- ägget först uppträder såsom en obetydlig massa 
	
 af ett kornigt ämne mellan manteln (endocysten) och skalet uti 
	
 ovicellen. Ett likaledes afvikande äggbildningssätt, der man ej 
	
 heller funnit spermatozoider och hvilket således åtminstone tills- 
	
 vidare måste ställas i jämnbredd med det föregående, träffas inom 
	
 Cyclostomernas ordning hos 
	

Crisia ehariiea (Tafl. 4, figg. 1 — 8). 
	

Efter samma lagar som djurhusen, uppstå, såsom ofvan visats, 
	
 ovicellerna här. Likasom de förra, så innehålla äfven de senare 
	
 inom sin mantel en fettkruppsmassa såsom material för sin inre 
	
 utveckling. I början är denna massa gles, bestående af små ljust 
	
 gulaktiga, genomskinliga korn, som simma i en slemmig vätska, 
	
 motsvarande näringsvätskan i det fallbildade djurets kroppskavitet. 
	
 Vid denna tid hafva också ovicellerna en krithvit färg. Men 
	
 kornen tilltaga i mängd, ovicellerna gnlna alltmer, och differen- 
	
 tieringen af äggen tager sin början. Huru denna tillgår, är na- 
	
 turligtvis svårt att följa steg för steg, dold som den är inom 
	
 ovicellens kalkskal. Men vid skalets söndertagning hafva dock 
	
 åtskilliga förändringar i fettkroppsmassan trädt fram, hvilka hän- 
	
 tyda på sättet för äggens bildande. 
	

Så ha först endast lösa korn och blåsor med en storlek 
	
 af 0,002—0,004 m.m. kunnat upptäckas. Men mer och mer 
	

') Quart. Jouru. of Micr. Se. 1861, pag. 278. 
	

