SI 
kusten kan jag för närvarande ej komplettera. För trakten av 
Kristineberg skall jag emellertid göra några tillägg, som då särskilt 
dD> 
gälla frågan, huru stor den övre del av sublitoralregionen är, inom 
vilken Fucus serratus fortfarande är associationsbildande. — Grän- 
sen mellan litoral- och sublitoralregionerna hade satts till 3—4 me- 
ter. — En blick på de ovan beskrivna profilerna ger vid handen, 
att Fucus serratus i ingen av dem gått ned i sublitoralregionen. På 
skyddad eller måttligt öppen kust ger den redan på 1—1,5 m vika för 
en Furcellaria-association. På det öppet belägna undervattenskäret 
Långegapsboje gick den ned till 3—4 m och ersattes sedan med 
en Furcellaria-association. Jag har dessutom undersökt ett annat 
undervattensskär, Mosseberget, beläget längre ut i skärgården. Här 
var Fucus serratus associationsbildande ännu på 3 m:s djup och 
ersattes på 6—7 m:s djup av en Furcellaria-association. — I sam- 
band härmed må nämnas, att associationer av Laminaria digitata 
och L. saccharina i trakten av Kristineberg sannolikt ej gå ned på 
större djup än 10—12 m. 
I mitt arbete »Studien uber die Algenflora der schwedischen 
Westkäste> indelade jag algvegetationen i tre regioner, vilka be- 
nämndes övre litoralregionen, undre litoralregionen och sublitoral- 
regionen. Övre litoralregionen sträckte sig från algvegetationens 
övre gräns ned till övre gränsen för Fucus serratus-associationen, d. v. s. 
ned till omkring 0, m, undre litoralregionen från nämnda gräns 
ned till 3—4 m och sublitoralregionen sedan ned till algvegetationens 
nedre gräns, d. v. s. till omkring 30 m. Ingen särskild alg kunde 
uppgivas, som skulle beteckna gränsen mellan de båda senare re- 
gionerna, och jag lade därför huvudvikten på artlistornas olikhet 
på ömse sidor om densamma. Jag skall här nedan giva en något 
utförligare översikt över dessa artlistor. Av svenska västkustens 
närmare 300 arter ha medtagits 134, nämligen de, som i någon 
mån inverka på vegetationens utseende. Mikroskopiska arter, eller 
sådana, som anträffats endast någon enstaka gång, hava uteslutits. 
De olika arterna hava endast antecknats för de regioner, i vilka 
de verkligen höra hemma. Enstaka förekomster i en främmande 
region har jag således ej tagit hänsyn till. 
Svensk Botanisk Tidskrift 1918. 6 
