88 
vid norska västkusten väsentligen bildas av Laminaria Cloustoni, vid 
svenska västkusten däremot av L. digitata och L. saccharina. Vis- 
serligen saknas ej associationer av L. Cloustoni vid bohuslänska 
kusten, men de uppträda här först på 20—25 m:s djup. 
Sublitoralens nedre gräns går vid bohuslänska kusten på omkring 
30—35 cm:s djup. Några nya iakttagelser över denna gräns har 
jag emellertid ej att meddela. Anmärkas må dock, att algvegeta- 
tionen på grund av bottnens beskaffenhet i regel upphört redan före 
detta djup. 
Ovanför litoralen urskiljer SERNANDER tvenne regioner: supralito- 
ralen och epilitoralen. Det förra namnet härstammar från LORENZ, 
det senare har nyskapats av SERNANDER. Jag känner ej dessa båda 
regioner tillräckligt för att kunna gå in på en närmare diskussion 
av desamma, men så vitt jag för närvarande kan finna, är det väl- 
betänkt att söka urskilja dessa båda regioner. Beträffande nedre 
gränsen för supralitoralen kan jag emellertid ej fullt dela SER- 
NANDERS uppfattning. Han sätter nämligen som gräns nedåt >»hög- 
vattenlinjen>; jag ville ersätta denna med vad som ovan kallats den 
»fysiologiska högvattenlinjen>. Enligt SERNANDERS begränsning 
kommer en del havsalgassociationer att tillhöra supralitoralregionen, 
enligt min begränsning kommer endast en algassociation att till- 
höra denna region, nämligen Prasiola-associationen. Vad för övrigt 
beträffar gränserna för dessa regioner och uppdelningen av desamma 
i underregioner må hänvisas till SERNANDERS arbete. 
BRENNER (1916 s. 173) tar litoralregionen i en vidsträcktare be- 
märkelse, än vad man i allmänhet är van att göra, 1 det han i denna 
region även inberäknar supralitoralregionen. Vad BRENNER kallar 
supralitoralregion motsvarar närmast SERNANDERS epilitoralregion. 
Litoralregionen indelar BRENNER i tre underavdelningar: subsalin, 
salin och suprasalin. Beträffande gränserna säger BRENNER, att det 
salina bältets gräns mot det subsalina mestadels är skarp. Övriga 
gränser mellan såväl: regioner som underregioner äro i allmänhet 
vaga. Men vore det ej lämpligare att anse en »mestadels skarp> 
gräns som gräns mellan regioner i stället för mellan underregioner? 
Mig synes, som om man därigenom skulle komma de verkliga för- 
hållandena i naturen något närmare. BRENNERS salina bälte mot- 
svarar, vad SERNANDER kallat undre supralitoralen, hans supra- 
salina bälte motsvarar SERNANDERS Övre supralitoralregion, och BREN- 
NERS supralitoral motsvarar, som redan ovan nämnts, SERNANDERS 
