112 
yppiga exemplar av ÅA. Trichomanes och högrest P. vulgare var. commune 
suby. pseudangustum Schmidt. A bergsluttningen förefanns dessutom en 
Fig. 1. Asplenium Ruta mu- 
räria X septentrionale Mur- 
beck. Blad '/i. Gästrikland: 
Gävle, Gråberget (H. V. Ro- 
SENDAHL 1916). 
osedvanlig rikedom av den på dylika loka- 
ler vanligen endast i enstaka tuvor uppträ- 
dande AA. germanicum. Jag räknade inom 
ell rätt begränsat område till över 40 exem- 
plar, av vilka ett 30-tal tillhörde var. aller- 
nifolium Wulf. och de övriga var. Breynit 
Retz.) Christ. Att A. germanieum i detta 
stora antal av nära intill varandra växande 
exemplar skulle alstrats uteslutande genom 
hybridisering föreföll mig mindre troligt, var- 
för jag tillvaratog en del exemplar för att 
vid hemkomsten undersöka sporernas ut- 
vecklingsförhållanden. Det visade sig här- 
vid, att åtskilliga bladsegment voro täckta 
med väl utvecklade sporangier, men att av 
dem endast ett fåtal utbildat normala sporer 
1 än ringa, än större mängd, dock tvivels- 
utan i tillräckligt antal för att förklara 
hybridens rikliga förekomst inom anförda 
begränsade område. Förhållandet är analogt 
med en tidigare anförd iakttagelse beträffande 
utbredningen av Dryoptleris dilatata X spinu- 
losa Vid Uggleviken (Sv: Bot: Tidskr: 1913, s:292): 
A. Ruta muraria anträffades, men fort- 
farande, såsom WIKSTRÖM redan 1824 angav, 
mycket sparsamt. De iakttagna exemplaren 
tillhörde var. pseudogermanicum Heufler. In- 
nan jag fann dessa rätt låga och fåbladiga, men 
rikt sporalstrande exemplar, hade jag i deras 
omedelbara närhet iakttagit två yppiga exem- 
plar av ÅA. Ruta muraria X septentrionale 
Murbeck. Det lider alltså intet tvivel, att den 
här växande hybriden härstammar från var. 
pseudogermanicum, som i betraktande av det 
fåtal exemplar, i vilket den på platsen före- 
kommer och sannolikt alltid förekommit, 
synes besitta en särskild disposition för hy- 
bridisering. Vid de tillfällen jag i övrigt ob- 
serverat Ad. Rula muraria och 4A. septentrionale 
växa i sällskap med varandra, har den förra 
arten representerats av var. Brunfelsit Heufler 
och var. Matthioli Heufler, men ehuru rikligt 
uppträdande aldrig föranlett hybridisering. 
Det större av de två hybridexemplaren 
utgör en kräftig tuva med 4 cm lång, grov, horisontal och grenad rot- 
stock, från vilken utgå 
ej mindre än 52 uppräta—utböjda, intill 14 em 
