135 
längre tid, men behålla under 1—3 månader blott en bråkdel av sitt 
lövverk, och t. o. m. denna i icke assimilationsdugligt skick. — Kambie- 
verksamheten befann sig hos dessa båda grupper i fullkomlig vila under 
den tid, träden stodo kala resp. saknade assimilationsdugliga blad. — 
Efter en obetydlig lövfällning under några veckor förlorar åter en annan 
artgrupp den återstående bladmassan under loppet av några få dagar 
för att omedelbart skjuta nya skott. Representanterna för denna grupp 
träffas i de fuktigaste områdena. Hos tvenne undersökta arter befann 
sig kambiet i viltillstånd tiden närmast före utvecklingen av de nya bladen. 
Det stora flertalet träd och buskar äro ständigt gröna. Till denna 
kategori räknar förf. med någon meningsskiljaktighet från VOLKENS alla 
dem, som vid varje tid på året äga ett antal normalt assimilerande blad 
å alla skott. Av dylika undersökte förf. med avseende på kambiets för- 
hållande endast Ficus annulata var. valida, hos vilken kambiet tycktes 
inträda i en längre vila före varje (väl två gånger årligen inträffande 
skottskjutning. En noggrannare undersökning av kambiet än en ytlig 
mikroskopering hade här varit önsklig. 
I överensstämmelse med VOLKENS har förf. fastställt, att blad- och 
skottbildning med enstaka undantag försiggår strängt periodiskt, liksom 
att knopparna alltid genomgå en längre vilperiod. 
Ehuruw det i Buitenzorg ej finnes någon tid på året, då ej en eller 
annan art utträder ur vilstadiet och öppnar sina knoppar, gör dock det 
stora flertalet träd detta under tiden nov.—april. Härav följer dock ej 
utan vidare att skottskjutningen är direkt beroende av klimatförhållandena. 
Så är det ett känt sakförhållande, att bredvid varandra växande exemplar 
av vissa arter skjuta vid olika tidpunkter, det ena exempelvis i början 
av januari, det andra i slutet av maj. Samma exemplar skjuter vidare 
under olika år noga vid samma tidpunkt eller gör detta regelbundet vid 
olika tider, utan att något beroende av klimatförhållandena därför kan 
märkas. Slutligen genomgå åtskilliga arter bladväxling två eller flera 
gånger årligen, och många ständigt gröna träd utveckla med korta mel- 
lanrum året om en del av sina knoppar. 
Större beroende av klimatförhållandena visar lövfällningen, som är 
livligast under jan.—mars. Medan i periodiskt torra trakter en minsk- 
ning av vattentillgången har en lövfällning i följe, förorsakas denna i 
Buitenzorg av en alltför riklig tillgång på vatten (kanske i samband med 
en minskning av ljusintensiteten). 
Förf. har även ägnat zonbildningen i veden liksom upplagsnäringen 
någon uppmärksamhet. I de flesta fall svarar antalet tillväxtzoner mot 
antalet skottgenerationer, men ej alltid. Zonernas skärpa varierar själv- 
fallet, och det är intressant, att desamma stundom knappt äro urskilj- 
bara. — Det är naturligtvis i detta fall ej fråga om arter, som icke under 
några omständigheter avsätta tillväxtzoner — trots en, låt vara jämförel- 
sevis kort, vilpaus hos kambiet, och oaktat de någon tid stå kala. 
Upplagsämnena, av vilka förf. undersökt stärkelse och socker, under- 
gå i grenarna på grund av den livliga andningen en stark minskning 
under ett längre vilstadium hos träden. Några omvandlingar av desamma 
tyckas ej äga rum under vilperioden. 
LR ra 
