154 
tagna, för att få slut: 
siffran konstant, en 
sak som jag framdeles 
kommer att behandla. 
materi- 
alet för litet, för att 
man skall ernå säkra 
siffror inom de lägre 
frekvensgraderna. Man 
ser dock av tabellen, 
att teori och verkliga 
förhållanden stämma 
väl överens, och 
kunna alltså säga, att 
man erhåller det abso- 
luta eller slutgiltiga 
artantalet inom fre- 
kvensgruppen (f) ge- 
nom att multiplicera 
artantalet (a) å en- 
betsområdet med art- 
antalet frekvensgrader 
(9), i detta fall 30 och 
dividera detta tal med 
frekvensgruppens ko- 
efficient. Formeln för 
det absoluta artantal 
blir CallfsSö nom 
varje frekvensgrupp. 
Frågan om stegrin- 
gen från ett område 
till) två, från två till 
tre etc. kan också lösas 
genom en enkel san- 
nolikhetsberäkning. 
Dessutom är 
vi 
Tabell 5. 
16 
18 
Frekvensgrad 
0 
SR 
5.0 0 
3 
5o 00 
5o 0.0! 6.0 0.8 
i 
i 
5 
Ö 
3.8 0.5 
0. 
0.4 
8.0 0.0 
8 
8 
5.0 0.8 
1.0 0 
i.6 
04 
8.0 0.8 
0 TT STÖTS 
11 
11 
10.0 1.0 
0.3 
4.38 0. 6I11.e 
4 ( 
D 
) 
3.1 
i 
0.8 
8.3 0.5) 4.0 0.0/10.0 0.0] 4.3 
3 
0.0) 8.6 
Mig Ö0L0E9E0, OK0) 4804) TIO 058 
| 5 
5) 
12 
12 
0.4) 4.8 0.8111.0 0.4 
9 
9 
0.4 
) 
5.8 
0.4] 7.0 
a 
9.3 0.8] 
0.7] 
3.8 0.e/11.38 0.3| 6.0 ( 
3 
lärer OTa ll 0 
1 
1 
1 
13 
13 
il 
1 
I 
I 
ÖN 
28 
14 
14 
ey 
ta 
[18 ec 0.6/14.3 0.3|14.0 0.0/18 3 0.6 /17.6 
[17.0 0.4/12.8 0.81 
52 118.838 0.4/18.8 0.71/14.0 0.0 
18.0 0.0/13.3 0.3 14.0 0.0| 
14 
[14 
52 
18 
18 
| 
| 
52 
52 
52 
52 
Frekvensgrad 
Om man antar, att frekvensgruppen har koefficienten m, så är ju 
sannolikheten för en ändring av artantalet inom gruppens 1-om- 
Denna sannolikhet blir för 2-om- 
TACESTA Cd = LL INOt AVIS. 
rådesraden 
NESS (n + 1) 
2 
m— 1 
ESD) = o 
=, för n-områdesraden ” 
"och för (n + 1)-områdesraden 
SUS o ot Re SE STRLSN m 
Differensen mellan två närliggande rader blir tydligen 24 - fn 
