250 
Veronica spicata LL. Bj. Virå (K. HÖRBERG). 
Viburnum Opulus L. Bj. Virå, Finnängen, Marieberg och Hovsta land- 
vinningar, Kr. Halsbråten. 
Vicia silvatica UL. Bj. Virå, Källstugan, Finnängen. 
Viola hirta L. Bj. Finnängen. 
mirabilis EL. Bj. Gubbsjön (tekn. E. HERMELIN). 
stlagnina Kit. Bj. Marieberg. 
Asplenium Trichomanes L. Bj. Bjärsätter. Täml. sälls. 
Cystopteris fragilis (L.) Bernh. Bj. Bjärsätter. 
Dryopteris Phegopteris (L.) C. Christens. Kr. Halsbråten; Bj. Klockartorp- 
Strutiopteris germanica Willd. Kr. Halsbråten, där vägen går över bäcken. 
Lycopodium inundatum IL. Kr. GuldVvagnen. 
» Selago IL. 
A. Sörlin. 
Lichenologiska notiser. 
19. Caloplaca decipiens (Arn.) Steiner i Sverige. 
Redan vid ett föregående, tillfalle '— "Sv. "Bot; Tidskrt. 19160SNe= 
— har jag framhållit, att Caloplaca murorum i Tu. M. FRIES »Licheno- 
graphia scandinavica» utan tvivel är en kollektivart, vars elementararter 
dock i vårt land äro föga uppmärksammade. I mina »Lichenes suecici 
exsiccati> har jag nyligen under n:o 695 utdelat en av dem, nämliger 
C. decipiens (ARN.) STEINER, som synes vara särdeles distinkt. Redan 
länge har den som art eller underart varit urskild i utländska licheno- 
logiska arbeten (t. ex. ARNOLDS sedan 1867; SYDOW, »Die Flechten Deutsch- 
lands»; CROMBIE, »Brit. Lichens»; HARMAND, »Lichens de France»; 
JATTA, »Lichenes> i Flora italica cryptogama), och i vårt land insamlades 
den åtminstone så tidigt som av ELIAS FRIES. 
Dess mest utmärkande karaktär ligger däri, att den är sorediös. Bål- 
flikarna äro tjocka, ansvällda, starkt konvexa och ljust gröngula samt 
vanligen pruinösa. Apothecierna, i regeln endast sparsamt tillstädes, äro 
föga mera mörka och mättat färgade än bålen, sporerna relativt stora 
och nående en längd av ända till 18 u mot en tjocklek på ända till 9 u. 
De i exsickatverket utdelade exemplaren äro insamlade på grundmuren 
till den andra i ordningen (»Lågan») av de fyra väderkvarnarna utanför 
ringmuren söder om Visby, och arten observerades även på själva ring- 
muren. För Övrigt är den mig bekant från flera fyndorter i södra 
Sverige upp till Västergötland (Falköping, ERIK P. VRANG), Närke (Öre- 
bro, TH. SVEDBERG) och Stockholm (K. F. THEDENIUS); de äldsta svenska 
exemplar jag sett, äro insamlade vid Lund av E. FRIES. 
I TH. M. FRIES »Lichenographia» hänföres, såsom framgår av hans 
herbarium, ifrågavarande art till C. murorum o& major; härav ut- 
trycket »interdum flavo-sorediatus> i beskrivningen. Och fråga torde 
