Till det yttre ger detta sig tillkänna, genom att ovansidan är mörk (grå- 
grön) och undersidan ljusare; en annan makroskopisk olikhet är, att 
den förras yta är tämligen slät eller svagt skrobikulerad, under det att 
den senares är rännformig och försedd med gropar, som ligga tätt in- 
till varandra i bålflikarnas längdriktning. Undersidans gropar perforera 
här och var barklagret. Bålen är sålunda ganska tydligt dorsiventralt 
byggd. Arten är för övrigt liten (5—30 mm). Apothecier saknas (äro i 
varje fall ej iakttagna). 
Ramalina oblusata (Arn.) Bitter fördes av ARNOLD som varietet till 
R. minuscula Nyl., och även BITTER framhåller den nära släktskapen 
med nämnda art. Han tolkar nämligen R. obtusata 
som R. minusculas sorediösa parallellart. Samma 
uppfattning hyses även av LE'rau (Beitr. zur Lichenfl. 
von Ost- und Westpreussen. — Festschr. der Preuss. 
Bot. Ver). Enligt min mening är emellertid R. obtusata 
(Arn.) Bitter ingalunda närmast besläktad med R. 
minusceula Nyl. Den torde i stället vara att räkna 
till de former, som — åtminstone här i Sverige — 
gått och gå under namn av R. pollinaria (Westr.) 
Fig. 1. KRamalina Ach. Under detta namn finnas t. ex. kollekter av 
obtusata (Arn.) Bitter, 
sedd ovanifrån; natur- 
lig storlek. — Exempla- 
ret från Flottsund på 
al, ”4/g 1918 (del. GreEtA 
NSERNANDER). 
R. obtusata (Arn.) Bitter i herbarium Tu. M. FRIES, 
och även i MALMES exsickat finnas exemplar av 
R. obtusata (Arn.) Bitter! inblandade bland den Rama- 
lina-art, som här representerar R. pollinaria (Westr.) 
Ach.? (MALME, Lichenes suecici exsiccati, n:o 578) 
I detta sammanhang vill jag yttra några ord om R. minuscula Nyl. 
Den bland svenska lichenologer gängse uppfattningen om denna art sy- 
nes mig rätt dubiös. På torra grankvistar har jag på flera ställen inom 
Karesuando s:n observerat BR. minuscula Nyl. Till färgen är den i dessa 
trakter vit och har starkt uppblåsta bålgrenar. I sydligare delar av 
Sverige förekommer emellertid en liten minuscula-artad Ramalina. Vid 
Flottsund nära Uppsala har jag sedan år 1907 insamlat den på rönnar, 
och har sedan vid upprepade tillfällen observerat den där. Denna syd- 
liga Ramalina-form går i herbarierna liksom den nordliga under namn 
av R. minuscula Nyl. Till färg och habitus avviker den emellertid be- 
tydligt från den lappländska R. minuscula Nyl. Som jag emellertid ännu 
ej slutgiltigt lyckats utreda synonymiken beträffande R. minuscula Nyl. 
och R. dilacerata Hoffm., vilka enligt WaAIn1io (Medd. Soc. pro Faun. et 
Flora Fenn. XIV, 1888) skola vara ett och samma, avstår jag från att 
söka utreda våra svenska R. minuscula-artade former. 
1 Ej i alla fasciklarna finnes R. obfusata (Arn.) Bitter inblandad. I det R. SEr-— 
NANDER tillhörande exemplaret av exsickatet finnes arten i fråga, men ej i G. E. 
DU” Rierz". 
” Huvudmängden av exemplaren utgöres av en Ramalina-art, som enligt min 
mening ej bör hänföras till R. pollinaria (Westr.) Ach. Av Tu. M. Fries räknades 
dylika Ramalina:former till R. calicaris-serien, ej till R. pollinaria (Westr.) Ach. 
Under n:o 578 i Manmes exsickat finnes sålunda enligt min mening typisk R- 
pollinaria (Westr.) Ach. ej utdelad. 
