281 
samma? Därom lämnar SAMUELSSON ingen som helst upplysning. 
;:Han säger blott, att »die Grenzlinie ist ja theoretischer Art und 
nicht in der Natur direkt wahrnehmbar, weshalb man äber ihre 
Lage in den einzelnen Fällen verschiedene Auffassung haben kann 
W9WNsid: 93): 
Att ett arbetssätt, sådant som det ovan skildrade, måste medföra 
stora risker med hänsyn till sannolikheten av de slutsatser, som 
dragas, torde ligga i öppen dag. Det är alltid farligt att insamla 
primärmaterial och hyfsa detsamma till överensstämmelse med en 
förutfattad teori: ej blott slutsatserna utan själva observations 
materialet förlorar allt värde, såvida teorien visar sig vara oriktig. 
Genom självsuggestion kan man på så sätt få fram snart sagt, vil- 
ket resultat man önskar av undersökningen, ty omedvetet till- 
rättalägges under fältarbetet materialet till överensstämmelse med 
teorien. Ett exempel härpå erbjuder SAMUELSSONS framställ- 
ning av lagen för skogsgränsernas nivåvariation inom Skan- 
dinavien. Den av mig på min skogsisohypskarta för den övre 
skogsgränsens vidkommande påvisade, ända till mer än 250 
m uppgående nivåvariationen anser SAMUELSSON (1. c., sid. 105) 
intet bevisa angående nivåvariation hos den klimatiska skogsgränsen. 
Detta skall däremot vara fallet med den av SAMUELSSON 1 hans 
arbete över Dalafjällen bifogade isohypskartan (1. c., sid. 105). Nu 
är att märka, att samtliga de primärsiffror och iakttagelser, på vilka 
den SAMUELSSON'ska isohypskartan stöder sig, äro rent subjektiva 
uppskattningar av en i naturen osynlig linje, vars existens över- 
huvud taget är tvivelaktig. Varje höjdsiffra innebär sålunda blott ett 
rent subjektivt beslut: ungefär här är den klimatiska trädgrän- 
sen belägen. Huru kan då isohypskartan tillskrivas någon betydelse 
som objektivt bevismaterial till bedömandet av frågan om den kli- 
matiska skogsgränsens nivåvariation? Vad min isohypskarta från 
Torne Lappmark över den övre skogsgränsens nivåvariation beträffar, 
måste densamma, för så vitt mitt observationsmaterial motsvarar 
de krav, jag ställt på det, just belysa den klimatiska skogsgränsens 
nivåvariation; visserligen är det ej säkert — jag anser mig till och med 
kunna prestera bindande bevis för motsatsen — att den övre skogs- 
gränsen icke är termisk i den mening, SAMUELSSON urgerar för sin 
klimatiska skogsgräns, men tillnärmelsevis klimatisk blir den övre 
skogsgränsen över allt, där den exakt låter sig fixera, i den me- 
ningen, att den är betingad av samtliga på varje särskild punkt 
på densamma verkande biologiskt betydelsefulla faktorer. Hela 
