Q 
SVENSK BOTANISK TIDSKRIFT. 1918. Bb. 12, Hu. 3. 
OM LUKTFÖRETEELSER HOS HÖGRE 
SVAMPAR 
Översikt 
av 
CARL TH. MÖRNER 
Länge behöver icke en med normalt luktsinne utrustad iakt- 
tagare befatta sig med studiet av levande svampar, förrän han 
måste lägga märke till förhandenvaron av mer eller mindre karak- 
teristiska luktföreteelser hos vissa arter, medan det stora flertalet 
arter i detta avseende förhåller sig indifferent.! Redan Enias M. 
Fries — då han under förra hälften av 1800-talet lade grunden 
till de högre svamparnas systematik” — var icke främmande för 
de iakttagbara luktföreteelsernas värde i vissa fall för differential- 
diagnosen mellan varandra närstående arter. För att anföra ett 
exempel gav han åt trenne Collybia-arter (nagelskivlingar) de i ifrå- 
gavarande hänseende betecknande namnen: inolens, o2zes och mephi- 
tica. För övrigt finner man bland de FrirEs'iska artnamnen i stort 
antal sådana, som syfta på svampens lukt. Även andra auctores 
hava beträtt samma väg. Vid genommönstring av namnen å agari- 
cacéernas (skivsvamparnas) grupp i en modern handbok”? hava föl- 
jande på lukten baserade artnamn” anträffats. 
Antal 
a) Angivande frånvaron av lukt: inolens so.onnsmmm 1 
b) Angivande förefintlighet av lukt (utan kvälitetsbetecks 
ning) | oldusozestoch i graveolens ss E EE 
! TI den tyska litteraturen betecknas sådana arter: »geruchlos>, »fast geruchlos>, 
»von kaum merklichem Geruch>, »ohne auffallenden (besonderen) Geruch» 0. s. V. 
” Systema mycologicum (1821—1832), 
Epicrisis systematis mycologici (1836—1838), 
Monographia hymenomycetum Sueciae (1851—1863) m. fl. 
2 A. RicKEN: »Die Blätterpilze», Leipzig 1910—1915 (upptagande 1412 arter 
för Tyskland och angränsande länder). 
+ Samtliga här återgivna i maskulin form. 
