330 
par. Ett exempel från vårt land se vi 1 grå nagelskivling (Collybia 
raneida), vars latinska artnamn skvallrar om förhållandet. 
4. Bolmörtlukt. Bolmörtplantan, efter vilken en giftig rödskiv- 
ling (Entoloma lividum) i Sverige erhållit namnet bolmörtskivling, 
torde böra avföras som luktjämförelseobjekt. Någon svamp med 
tydligt konstaterad bolmörtlukt finnes nämligen icke. Troligt är, 
att någon vag idéassociation angående giftigheten spelat in vid lukt- 
beskrivningen resp. namngivningen. Lämpligare svenska namn äro: 
blek rödskivling eller giftrödskivling. För övrigt utgör åsyftade 
svamp ett typiskt exempel på svårigheten att i varje fall något så 
när exakt angiva arten av en luktförnimmelse. RICKENS beskriv- 
ning lyder: »riecht eigentämlich, widerlich, rettich-mehlartig». Alltså 
redan ett ganska komplicerat förhållande! Ännu grumligare är 
den bild, som vi finna, med obetydliga modifikationer, i de nyare 
svenska svampböckerna: »lukten egendomlig och tämligen stark, i 
början erinrande både om rättika och mjöl eller bolmört, slutligen 
om härsken olja». 
53. Jordlukt. Det vill synas, som om somliga svampar sakna 
förmågan att skydda sig mot impregnering med den omgivande 
jordmassans mer eller mindre unkna lukt, medan fertalet gå fria. 
Förhållandet erinrar på visst sätt om det kända förhållandet, att i 
en och samma sjö (med dybotten) några fiskarter behålla frisk- 
smakande kött, andra åter antaga dysmak. Besvärande jordlukt är 
observerad hos t. ex. några musseroner! och hos Lepiota carcharias, 
utgörande en av den lilla grynfjällskivlingens (L. granulosa) under- 
arter, i någon mån också hos allmän pluggskivling (Pazxillus in- 
volutus). 
Över uppkomsten av »jordlukten» hava gjorts grundliga undersök- 
ningar, som lett till intressanta resultat. Sedan M. BERTHELOT och G. 
ANDRÉ” utrönt, att det ämne, som giver jordmassan dess ganska speci- 
fika lukt, är en neutral, organisk förening, flyktig vid destillation med 
vattenånga, har det lyckats W. RULLMANN” uppvisa, att luktämnet ifråga 
avsöndras av en lägre svamp, en strålsvamp, benämnd Actinomyces 
odorifer. Av P. SALZMANNS” experiment med den isolerade strålsvampen 
' Gall-, skägg- och violmusseron. 
>” Sur YF'odeur de la terre. — Compt. rend. de Paris Bd 112, (1891) sid. 598 
— 599. 
> Chem.-bacteriolog. Untersuch. von Zwischendeckenföllungen mit besond. Be- 
räcksicht. von Cladothrix odorifera. -— Inaug. Dissert. Miänchen 1895. 
+ Chem. physiolog. Untersuch. äber die Lebensbedingungen von zwei Arten von 
denitrificierenden Bakterien und der Strepthotrix odorifera, — Inaug. Dissert. Kö- 
nigsberg 1902. 
