407 
fyndplats, men att han sedermera trots ivrigt sökande ej lyckats åter- 
finna den. Att LUNDÉN vid sitt sökande ej heller iakttog växten på det 
ställe, där jag nu funnit den, torde bero därpå, att mossen mellan de 
båda fyndplatserna är mycket sank och därför i allmänhet svårtillgäng- 
lig. 
Det är ju förvånande, att så lång tid som nära ett halvt sekel för- 
flutit från tiden för det ursprungliga fyndet till växtens återupptäckande. 
Detta kan dock möjligen förklaras därigenom, att FORSANDER enligt upp- 
gift i SCcHEUTZ' flora gjort sitt fynd å annan, redan före 1864 uppodlad 
del av mossen. Tydligen har man sedermera ej misstänkt, att arten 
haft någon större utbredning på mossen, utan tagit för givet, att den vid 
Forsanderska fyndplatsens uppodling helt och hållet utrotats, och därför 
ej på allvar eftersökt den. 
S. myrtilloides förekommer å Spetsamossen huvudsakligen på Sphagnum- 
tuvor tillsammans med Calluna vulgaris, Myrtillus uliginosa, Menyanthes 
trifoliata, Carex filiformis, steril Phragmites communis samt enstaka, 
ungefär meterhöga buskar av Betula odorata och Pinus silvestris. Bland 
övriga i mossen växande arter märkas Empetrum nigrum, Oxycoccus 
palustris, Erica tetralix, Drosera rotundifolia och intermedia, Utricularia 
intermedia, Luzula multiflora, Eriophorum alpinum, Rhynchospora alba 
och fusca, Carex livida, limosa, pauciflora och dioica m. fl. 
AV hybrider har jag funnit S. repens X myrtilloides, S. aurita X myr- 
tilloides samt en buske, i vilken enligt lektor J. A. O. SKÅRMAN och 
doktor BJÖRN FLODERUS med stor sannolikhet ingå tre arter, nämligen 
S. myrtilloides, S. aurita och S. repens. 
En buske, tillhörande huvudarten, utmärker sig genom sina ovanligt 
små blad, 10—12 Xx 3—5 mm. 
Att S. myrtilloides å de båda Smålandslokalerna vid Växjö och i Södra 
Vi, norr om Vimmerby, är en glacialrelikt torde väl få anses oomtvist- 
ligt; härför talar beträffande Växjölokalen förekomsten å densamma av 
Carex livida i ganska stor mängd (jfr J. A. O. SKÅRMAN, Salix myrtil- 
fördes: fonnem uti Trysil i Norge; —' Sv. Bot: Tidskr. 1918, sid. 243) 
I det å Växsjö h. allm. läroverk förvarade Scheutzska herbariet finnes 
intet exemplar av S. myrtilloides från Spetsamossen men väl tvenne från 
Södra Vi, det ena taget 1869, det andra 1879. 
JA 6 Brundin. 
Ett nytt Carex-exsickat. 
Docenten vid universitetet i Hälsingfors ÄLVAR PALMGREN har till- 
ställt Svensk Botanisk Tidskrift nedan återgivna meddelande. 
Sedan år 1898 har undertecknad under ett flertal somrar i naturen 
varit sysselsatt med studier över Carex-gruppen Fullvellae Fries. Nämnda 
grupp, som i Fenno-Skandien räknar arterna C. flava L., C. lepidocarpa 
Tausceh, C. Oederi Ehrh., C. Hornschuchiana Hoppe, C. extensa Good., C. 
