410 
åker en Lepidium-form av ett i ögonen fallande, ovanligt och främmande 
utseende. Vid företagen granskning visade den en påfallande likhet med 
Lepidium campestre (1..) RR. Br., särskilt beträffande blad, blomställning och 
blommor, vilka delar samtliga i fråga om dimensioner och utseende i allmän- 
het tycktes nära nog fullständigt överensstämma med denna art. Men å andra 
sidan företedde den en påtaglig olikhet däruti, att stammen icke såsom hos- 
Lepidium campestre förhöll sig enkel och upprätt utan i stället redan 
vid roten grenade sig i ett flertal stjälkar, som alla voro nedliggande 
och från rothalsen radiärt strålade ut i olika riktningar längs marken. 
Den normala Lepidium campestre med sin upprätt växande, åtminstone 
nedtill ogrenade stam hade jag samma dag funnit på en åker vid Gud- 
hammar ungefär 1 km därifrån, men vid Kroppfjäll stod icke ett enda 
individ av densamma att upptäcka. Den härstädes växande formen med 
förgrenad, nedliggande stjälk förekom däremot i stor mängd: exemplarem 
kunde nämligen gott räknas i 100-tal. Några dagar senare fann jag i 
en fodervall vid torpet Kurland under egendomen Melltorp ej fullt X 
km norrut från Kroppfjäll samma Lepidium-form, dock ej på långt när 
i liknande rikedom. Slutligen påträffade jag vid gården Björkåsen i 
samma trakt den 4 augusti ett enstaka, fruktificerande exemplar, vilket 
sedermera blev av värde vid det slutliga identifierandet av ifrågavarande: 
Lepidium-form, vilken alltså 1916 i Hova blivit konstaterad på tre skilda 
platser. 
Under sommaren 1917, då åkern vid Kroppfjäll bar råg, syntes växten 
icke till, åtminstone icke i de för undersökning tillgängliga delarna, men: 
då jag den 19 juni sistlidna sommar ånyo besökte samma åker — nu 
en första årets vall — fann jag bortåt ett 40-tal kraftiga och väl ut- 
vecklade, delvis överblommade individ. Ett några dagar senare företaget 
försök att återfinna Lepidium-formen även vid Melltorp gav däremot 
negativt resultat, varav dock naturligtvis icke med nödvändighet följer, 
att den därstädes försvunnit. 
Efter min återkomst till Stockholm hösten 1916 genomgick jag Riks- 
museets samling av skandinaviska Lepidium-former utan att där finna 
någon av nyss antydda utseende. Efterforskningar gjordes efter hand 
även på andra håll, men ingenstädes kunde någon Lepidium identisk 
med Hovaformen uppbringas. Denna, vars säregna och karakteristiska 
yttre knappast kunde vara av tillfällig natur eller ha framkallats av 
några lokala förhållanden, föreföll alltså vara av ovanligt slag. När- 
mast låg till hands syntes det att tolka den som en mutation av Lepidium 
campestre med hänsyn till den väsentliga överensstämmelsen med denna 
art. 
Först innevarande år har detta Lepidium-fynd blivit utrett, och det 
har nu visat sig, att det icke är fråga om en form av Lepidium cam- 
pestre utan i stället en självständig art — åtminstone på de flesta håll 
som egen art uppfattad — och så vitt bekant icke som sådan förut an: 
märkt i vårt land, ehuru faktiskt såsom nedan skall visas flera gånger 
tidigare insamlad. För uppklarandet härmed står jag i tacksamhets- 
skuld till amanuensen doktor H. DAHLSTEDT, som genom en lycklig till- 
fällighet i vintras kom att kasta en blick på Riksmuseets samling av ut- 
