112 
land, Törneby den 29 maj 1892 av H. A. TULLGREN och det andra vid 
Pixbo utanför Göteborg 1916 av FOLKE LUNDBERG. Båda dessa äro eti: 
ketterade »Lepidium campestre (1L.) BR. Br.» men tillhöra alldeles uppen- 
bart Lepidium Smithit. 
Sålunda är Lepidium Smithii Hook. nu känd från såväl öst- som väst- 
kusten och därtill från tvenne provinser inuti landet. Detta i förening 
med några av fyndens jämförelsevis rätt höga ålder talar onekligen 
starkt för sannolikheten, att arten förefinnes även i andra delar av lan: 
det, ehuru den på grund av likheten med Lepidium campestre blivit 
förbisedd. 
J. A. O. Skårman. 
Ännu ett bidrag till kännedomen om Cuscuta europaeas 
svenska värdväxter. 
Med anledning av professor V. B. WiTTROCKS avhandling »Om Cuscuta 
europaea L. och hennes värdväxter» i Svensk Bot. Tidskr. 1909, ha 
gång efter annan i denna tidskrift influtit meddelanden om växter, å 
vilka Cuscuta europaea L. befunnits parasitera, men som ej finnas upp- 
tagna i WirTtTROCKS utförliga förteckning över de av honom kända svenska 
värdväxterna. Under de båda sistförflutna somrarna har jag i Väster- 
gölland anträffat nyssnämnda Cuscuta-art flera gånger och därvid funnit 
den hemsöka åtskilliga växter, som helt visst mera sällan torde vara ut- 
salta för angrepp av denna ovanligt mångfrestande parasit. Då några 
av dessa veterligen icke förut iakttagils såsom värdväxter för Cuscula; 
synes det vara lämpligt, alt de erhålla ett omnämnande. 
De här nedan uppräknade lokalerna för Cuscuta europaea äro alla be- 
lägna i norra delen av provinsen, nämligen i socknarna Amnehärad, 
Hova, Älgarås, Finnerödja och Undenäs. 
I Amnehärad fann jag den 12 juli 1917 Cuscula europaea i stor mängd 
vid gården Hult, belägen söder om innersta delen av den i sydvästlig 
riktning inskjutande viken av Skagern, som går under namn av Noret. 
Cuscuta parasiterade här huvudsakligen på Urtica dioica och Humulus 
Lupulus men därjämte på bl. a.: Cirsium' lanceolatum, Hypericum quadran- 
gulum, Acer platanoides (en mindre buske), Rumex Acetosa och Pteris 
aquilina. Av dessa intressera främst Cirsium lanceolatum och Pteris; 
båda förut så vitt jag vet icke kända såsom värdväxter för Cuscuta 
europaea. 
Ett odelat nöje var det att iakttaga, huru snärjan gått tillväga gent- 
emot den grovvuxna tisteln (blott 1 ex. av den sistnämnda arten fanns 
på platsen, men detta var kraftigt utvecklat. Alldeles fruktlöst hade den 
riktat sina attacker mot själva tistelstjälken. Dennas täta och yviga hår- 
beklädnad hade härvidlag skänkt överhud jämte underliggande vävnarz 
der ett utmärkt skydd. På flera ställen hade Cuscuta-trådarna i täta 
spiraler slingrat sig kring tistelns stam, men vid närmare undersökning 
visade det sig, att trådvarven voro fästade uteslutande och ganska löst 
