SVENSK BOTANISK TIDSKRIFT 1918. Bb. 12, H. 3. 
IN MEMORIAM 
Ernst Adlerz. 
£YTSISA NE 103318. 
Den 8 mars innevarande år avled lektor ERNST ADLERZ på länslasa- 
rettet i Örebro efter operation för en tarmåkomma, varav han lidit i 
många år, och som tidtals nedsatte hans arbetsförmåga och livsglädje. 
Med honom bortgick en av Sveriges 
bästa lärare i naturalhistoria och spe- 
ciellt botanik, som besatt mycket 
grundliga kunskaper i sitt fack och 
ådagalade ett berömvärt nit såväl i 
sin undervisning som i sitt museums 
vård och förkovran. Vid hans läro- 
verk tåldes icke någon humbug ens 
i fråga om lärjungarnas herbarier, ty 
de kontrollerades samvetsgrant varje 
höst av honom själv och hans med- 
lärare, och denna tjänstgöring upp- 
togs som jämvärdig med rättning 
av skripta i katalog och årsredogö- 
relse. Örebro läroverk är ett av de 
få, om icke det enda läroverk i vårt 
land, där denna regel införts, en åt- 
gärd, som tydligen var avsedd att öka 
ansvaret och betydelsen av herbarie- 
genomseendet, ett arbete, som det helt 
visst mycket slarvats med vid fler- 
talet av våra läroverk, då många rek- 
torer föga intresserat sig för den deskriptiva naturkunnigheten. De före- 
skrivna botaniska exkursionerna utfördes ävenledes beständigt vid hans 
läroverk, då de som bekant ofta endast figurerade i årsredogörelsen, åt- 
minstone fordom. 
ERNST ÅADLERZ var född i Linköping den 6 november 1854. Hans för- 
äldrar voro läroverksadjunkten JOHAN ELIS ADLERZ och HEDVIG CHAR- 
LOTTA WIMERMARK. Faderssläkten hette först ADELGREN och var utgån- 
gen från en bondesläkt i Södra Liarp, Adelövs socken. Han genomgick 
Linköpings elementarläroverk och avlade där maturitetsexamen den 13 
