TH. HIORTDAHF.. M.-X. Kl. 



basis. Verl forbrændingcn optager det brændende stof denne basis, me- 

 dens ilden, som havdc holdt den opløst, i)liver fri og optrædcr .som 

 flamme, varme og lys. 



2) Forbrænding kan kun finde sterl ved »den rene luft". 



3) Det brændende stof optagcr denne luft og tiltager saamegct i 

 vægt, som den forbrugte luft veiede. 



4) Ved forbrændingen gaar de brændbare stoffer, som kul, svovl og 

 fosfor, over til syrer; paa samme maade som ved forbrændingen forholder 

 det sig med metallernes kalcination, men med den forskjel, at der ikke 

 dannes syrer, men metalkalke. 



Idet han saaledcs angreb Stahls lære, bemærkede han sluttelig t 

 kunde han vistnok endnu ikke erstatte den med en theori, der var strængt 

 be^'ist, men dog ialfald med en hypothèse, der synes mere rimelig og 

 utvungen. Han kunde ikke tvivle paa, at det ved fortsat arbeide skulde 

 lykkes ham at føre bevis for dens rigtighed. 



I en kort efter følgende afhandling indforte han for surstoftet be- 

 tegnelsen principe acidifiant eller principe oxygine (syredanner), og 1780 — 

 81 viste han, at baade fosforsyren og kulsj^ren foruden ved direkte for- 

 brænding kan lade sig fremstille af fosfor eller kul ved oxydation med 

 salpetersyre. For kulsyren indforte han nu ogsaa den herefter brugelige 

 benævnelse acide du charbon eller acide charbonneux; dens sammensæt- 

 ning antog han at være 22 kulstof og 78 surstof (beregnet: 27,2 og 72,8). 



Til disse arbei(Jer slutter sig den mærkelige afhandling om varmen, 

 af Lavoisier og Laplace^, hvor den vigtige lov, der endnu bærer de 

 to forskeres navn, fremsættes for første gang i følgende udtryk: naar der 

 ved forbindelsen eller en hvilkensomhelst tilstandsforandring viser sig af- 

 tagen af den frie varme, vil denne atter i sin helhed komme tilsyne, saa- 

 snart stofterne vender tilbage til den oprindelige tilstand, og omvendt, 

 naar der ved en hvilkensomhelst tilstandsforandring viser sig tiltagen af 

 den frie varme, vil denne nye varme forsvinde, naar stofferne vender til- 

 bage til den oprindelige tilstand — eller: alle, virkelige eller tilsyne- 

 ladende forandringer af varme, som et system undergaar ved at forandre 

 tilstand, vil komme tils^me i den om\'endte orden, naar systemet gaar til- 

 bage til den oprindelige tilstand. 



Da Lavoisier af sine fors&g med forbrænding af kul, fosfor og 

 svovl havde draget den almindelige slutning, at der ved forbrændingen af 



1 Pierre Simon de La Place (1749 — 1S27), den beromte astronom oet mathematiUer. 

 Afhandlingen om varmen blev læst i akademiet 17S3, den er trylct 17S4 i aka- 

 demiets memoirer for 1780 (og oversåt i Ostwalds Klassiker no. 40). 



