1907. No. I. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 



salpetergas iindvigeri. — Da Lavoisier 1776 havde fundet, at salpeter- 

 syren indeholdt surstof og salpetergas, var han endnu ikke konmien til 

 fuld forstaaelse af salpetersyrens sammensætning. Denne blev først be- 

 stemt af Cavendish, der, som det vil erindres, havde bemærket salpeter- 

 syrens optræden ved vandstoffets forbrænding; han fandt, at salpetersyren 

 kun fremkom, naar der foruden vandstof og surstof tillige var kvælstof 

 tilstede, og ved at lade elektriske gnister slaa gjennem en blanding af 

 surstof og kvælstof fik han dannet salpetersyre- og fandt, at den danne- 

 des af I vol. kvælstof og 2V3 (rigtigt 2V-2) vol. surstof. Nu bestemte 

 ogsaa Lavoisier salpetersyrens sammensætning, og fandt 20,; pot. kvæl- 

 stof og 79,5 pct. surstof (istedetfor 25,9 og 74,1). Denne salpetersyrens 

 dannelse ved forbrændingen af vandstof havde flere kemikere og isærdeles- 

 hed Priestley betragtet som det væsentlige, og de havde fremhævet den 

 som indvending mod at antage surstof og vandstof for våndets eneste be- 

 standdele, men efterat salpetersyrens optræden havde fundet sin forklaring, 

 maatte denne tvivl om våndets sammensætning bortfalde. 



Og nu kunde Lavoisier ogsaa paavise, at vandstoff"et er en bestand- 

 del af andre stoffer end netop blot ^•andet, og dermed var forklaringen 

 given paa den omstændighed, som [ør havde voldt saa megen vanskelig- 

 hed og tildraget sig saa megen opmærksomhed, at der fremkom vand 

 ved forbrænding af alkohol; han viste, at det fremkomne vand veiede 

 mere end selve alkoholen oprindeligt veiede, et paafaldende fænomen, 

 siger han, der før havde undgaaet opmærksomheden, men som er let at 



* I afbaadlingen considérations générales sur la dissolution des métaux das les acides 

 (1782, trj'kt 1785), seger Lavoisier ved formler, der benytter de den tid endnu sæd- 

 vanlige Uemiske tegn samt et af ham indfert tegn for surstof, at give udtrj'k for de 

 kemiske processer. Disse formler indeholder ikke noget slekiometrisk, men er kun ud- 

 tryk for de optrædende vægtsmængder. Naar f. ex. jern oploses i salpetersyre, der 

 er fortyndet med den dobbelte vægtsmængde vand, kan de virkende stoffer og deres 

 vægt udtrykkes saaledes: 



eller, naar salpetersyren tænkes oplost i sine bestanddele, vand, surstof og salpeter- 

 gas, saaledes : 



aè lab ab \ 



Under oplesningen optager metallet surstof fra salpetersyren, medens den tilsvarende 

 del salpetergas undviger; oplesningen vil da indeholde: 



/ ^ a \ / ab \ /ab , a ab a \ 



{^a^+J^)^{^^ab^7 + ~^7) + {~^-J^ + -Jå^-J^) 



Efterat de forskjelliga bestanddeles vægt var bestemt ved forsog. lader processen 

 sig, naar ab=^i, udtrykke saaledes: 



(0,2 (?) -f (2,5 V) + (0,25 -^ 4- 0,20 A*) = [io,2cf + 0,058-^) -i- (2,5 V) + (0,192 -^ 

 + 0,192 Ä+)] 4-o.o58^, hvor det indklamrede betegner, hvad der tilslut indeholdes 

 i oplesningen. 

 * Ogsaa Priestley havde fundet dette. 



