i6 Til. iiiORri>Ani,. M.-X. Kl. 



menter. Han fandt 1797, at rødbly^ertsen indeholder blyoxydet bundet 

 til en eiendommelig syre, der var oxyd af et hidtil ukjendt metal, som 

 han kaldte krom efter forbindelsernes stærke farver {'/Qcjfia); han frem- 

 stillede flere af metallets forbindelser, kromoxyd, kromsyre og kromater. 

 Aaret efter analyserede han beryl, som man tidligere holdt for et alumi- 

 niumsilikat, men hvis jordart han paaviste var forskjellig fra lerjorden, idet 

 den ikke dannede alun; oprindeligt kaldtes den glycinjord efter saltenes 

 søde {yXv/.vg) smag, men navnet beryljord blev senere det almindelige. — 

 Natriumhyposulfitet, der 1799 var opdaget af François C haussier 

 (1746 — 1828), medicinsk professor i Paris, lærte han kort efter at fremstille 

 ved at koge natriumsulfit med svovl, og han karakteriserede hyposul- 

 fiterne som sulfites sulfurés. Blandt hans arbeider i den organiske kemi 

 kan nævnes opdagclse af kinasyren (1806). Han har ogsaa arbeidet 

 meget sammen med Fou r er oy, saaledes om fosforsyrlingens forbindelser 

 samt om ætherdannelsen, angaaende hvilken de 1797 opstillede den theori, 

 at svovlsyren paa grund af sin store tilboielighed til at optage vand, ved 

 prædisponerende affinitet ^ berøvede alkoholen vandstof og surstof, medens 

 resten af alkoholens bestanddele, under udskillelse af noget kul, dannede 

 aether. Blandt produkterne af alkohols destination med svovlsyre havde 

 man alt længe bemærket en tungere olie, den s. k. vinolie (æthylsulfat), 

 som i almindelighed ansaaes for en med svovlsyre forurenset æther. Det 

 var først Fourcroy og \"auquelin, som erkjendte, at denne substants 

 er forskjellig fra æther, men de forstod dog ikke dens virkelige natur, 

 idet de holdt den for et kulstofrigere derivat af æther (un éther plus 

 chargé de carbone) 2. Fourcroy og Vauquelin har ogsaa (1799) i ren 

 tilstand fremstillet urinstofFet, der allerede før var blevet iagttaget af 

 Rouelle. Vauquelin arbeidede ogsaa i fællesskab med yngre kemikere, 

 som han optog paa sit laboratorium, og hvis interesse for videnskabeligt 

 arbeide han forstod at vække, saaledes bl. a. sammen med Pierre Jean 

 Robiquet (1780 — 1840), senere apotheker i Paris, om asparagin (1806). 

 Af andre samtidige og lidt yngre kemikere i Frankrige kan. her 

 nævnes Hippolyte Collet-Descotils (1733 — 1815), professor ved 



1 Udtrykket prædisponerende affinitet, affinité disposante, betegner, at et stof over kemisk 

 virkning ved affinitet til en forbindelse, der ikke er tilstede som saadan, men hvis be- 

 standdele er tilstede; det skriver sig fra Fourcroy og Vauquelin, og blev gjen- 

 nem et par menneskealdere almindelig brugt af kemikerne. — Deres opfatning af 

 ætherdannelsen blev, især da Rose nogle aar efter paaviste, at svovlsyren ikke inde- 

 holdes som bestanddel af æther, almindeligt antaget og holdt sig til over midten af 

 det følgende aarhundrede. 



2 Den blev forst rigtigt bestemt 1826 af englænderen Henry Hennell (dod 1S42), 

 der fandt, at den indeholder svovlsyre i forbindelse med kulstof og vandstof, de 

 sidste forenede i samme forhold som i ælher. 



