I go/. No. I. FREMSTILLING AF KEMIENS HISTORIE. 21 



oliegas (gaz huileux), men Fourcroy indførte den senere almindelige be- 

 naevnelse oliedannende gas (gaz oléfiant). 



I Sverige, hvor der efter Bergmans død ikke længere var nogen 

 kemiker af større betydning, vårede det temmelig længe før den anti- 

 flogistiske lære fik sine talsmænd. Hverken Bergmans efterfølger i Up- 

 sala Johan Afzelius (1753 — 1837) eller den begavede docent Anders 

 Gustaf Ekeberg (1769 — 1813) synes at have havt megen interesse for 

 den. De har dog 1795 i fællesskab udgivet et lidet (anonymt) skrift om 

 nomenklaturen. — Ekeberg fandt 1803 i to nye mineraler, tantalit og 

 yttrotantalit, et oxyd, hvis metal han kaldte tantal, og som Wollaston 1809 

 antog for identisk med Hatchetts columbium. — Johan G ad ol in 

 (1760 — 1852), professor i Abo, fandt 1794 i det efter ham opkaldte mine- 

 nal gadolinit fra Ytterby i nærheden af Stockholm, en ny jordart, som 

 efter findestedet fik navnet ytterjord. 



I Tyskland synes der omkring aarhundredeskiftet at have været en 

 vis almindelig interesse for kemi; det store publikum søgte at komme i 

 berørelse med den^, og lærde filosofer som Kant og Schell ing optog 

 dens problemer til granskning, og søgte at forklare de kemiske processer 

 som virkninger af materiens tiltrækkende og frastødende kræfter. De 

 tyske naturfilosofers dynamiske theorier^ tildrog sig vel i nogen tid enkelte 

 kemikeres opmærksomhed, men denne specifik tyske retning — som 

 Lieb i g har karakteriseret som rig paa ideer og ord, men fattig paa viden 

 og studium — har ikke været istand til at efterlade sig nogetsomhelst spor i 

 kemiens videnskabelige udvikling. Den har vel snarere hæmmet denne 

 ved i sit hjemland at opelske en vis ringeagt for den expérimentale mé- 

 thode, og heri har man villet se den hovedsagelige grund til, at kemien 

 i Tyskland i det første snes aar af det nye aarhundrede ikke arbeidede 

 sig frem saaledes som den gjorde i Frankrige og England, navnlig ved 

 Gay-Lussac og Thénard samt Davy, 



Den flogistiske lære var i sin tid opstaaet i Tyskland, og der havde 

 den vel slaaet de dybeste rødder, men ikke destomindre vakte den 

 »franske kemi«^^ den største opmærksomhed og fremkaldte livlig diskus- 

 sion. Lavoisiers forsog blev gjentagne og prøvede, og hans skrifter 

 oversatte, saaledes traité de chimie 1792 af den^ især som kemisk teknolog 



1 Der berettes i et i Crells Annalen 1784 indtr.get brev, at de kemiske forelæsning-cr i 

 Berlin blev besøgt bl. a. af endel damer, noget som den tid var ganske usædvanligt. 



2 Irlænderen Richard Chenevix (1774 -1830) har i en i Gilberts Annalen 1805 ind- 

 taget afhandling givet en del ganske forneielige prøver paa, hvad der kunde præsteres 

 af naturfilosoferne i retning af det reneste nonsens. 



^ Dette senere saa bekjendte udtryk skriver sig fra Fourcroy. 



