32 'III. IIIOR'IDAIIL, .M. -X. Kl. 



Og vandstofgas, ligesom alkalimetallerne med vand giver alkalier og vand- 

 stofgas, — vandstoffet, mente de, metallisercde det Hygtige alkali paa 

 samme maadc som de fixe. Davy og Berzelius derimod forklarede 

 ammoniakens overgang til metallisk amalgam ganske analogt med etska- 

 liets, idet de betvivlede rigtigheden af Berth oil ets undersøgelse af 

 ammoniakens sammensætning, og mente at den indeholdt siirstof ligesom 

 kali; ved elektrolysen skulde ammoniaken spaltes til surstof og en metal- 

 lisk forbindelse af kvælstof og vandstof, hvilke sidste i berørelse med vand 

 atter oxyderes til ammoniak under udvikling af vandstofgas. Imidlertid 

 opdagede Gay-Lussac og Thénard 1810 alkalimetallernes hyperoxyder^, 

 og da de fandt, at metallerne optog surstoftet ved ophedning uden at det 

 var muligt at paavise nogetsomhelst vand eller vandstof, opgav de lige- 

 frem sine anskuelser om alkalimetallernes vandstofindhold, og sluttede sig 

 til den mening, som Davy hele tiden havde hævdet, — og herefter var 

 der ikke mere tvivl om alkalimetallernes elementare natur, Efterat det 

 var erkjendt, at disse metallers forbrændingsprodukter ikke, som man fj&rst 

 havde ment, var etsalkalierne, men de fra disse ganske forskjellige hyper- 

 oxyder, blev nu ogsaa etsalkaliernes (hydroxydernes) sammensætning er- 

 kjendt og nærmere bestemt. 



Jordalkalimetallerne erholdtes 1808 af Berzelius og Pont in, og 

 ligeledes af Davy, i form af amalgamer, af hvilke metallerne fremstilledes 

 ved at fradestillere kviksølvet, dog uden at deres egenskaber i ren til- 

 stand blev nærmere undersj&gt; da den metalliske natur imidlertid var sat 

 udenfor al tvivl, foreslog Davy de fremdeles brugelige benævnelser ba- 

 rium, strontium og calcium. 



I de nyopdagede metaller havde nu kemikerne faaet et overordent- 

 ligt kraftigt agens til sin raadighed, og den nærmere undersøgelse af dettes 

 indvirkning paa andre stoffer bragte snart rige frugter. Saaledes lykkedes 

 det Gay-Lussac og Thénard 1808 ved hjælp af kalium at spalte bor- 

 syren og isolere dens hidtil ubekjendte radikal. Omtrent samtidigt blev 

 bor ogsaa isoleret af Davy ved elektrolyse af borsyren. 



Og nu blev endelig ogsaa saltsyren og dens hidtil ukjendte radikal 

 opklaret. Man antog, som det vil erindres, med Bertholle t, at saltsj-re- 

 gasen indeholdt surstof, men Gay-Lussac og Thénard, som under- 

 søgte den 1809, saa sig ikke istand til direkte at paavise dette element; 

 de fandt imidlertid, at der ved saltsyregasens forbindelse med metaloxyder 

 altid udtræder vand, og de sluttede deraf, at saltsyregasen ogsaa maatte 



' De fremstillede ogsaa bariumhyperoxyd, og senere (iSiS) erholdt Thénard ved 

 hjælp af delte vandstofhyperoxyd. 



