1907. No. I. FREMSTILLING AF KEiMIENS HISTORIE. 33 



indeholiJe vand. De A'ar vistnok opmærksom paa, at sagen siniplesi vilde 

 kunne lade sig forklare ved at antage den oxyderede saltsyre (klor) for 

 €t element, eg saltsyregascn for dettes vandstofforbindelse, men de fore- 

 trak dog den ældre opfatning om saltsyrens surstofindhold, idet de havde 

 vanskeligt for at løsrive sig fra den siden Lavoisiers tid saa fast ind- 

 groede forestilling, at alle syrer maatte indeholde surstof. Davy, som 

 allerede 1808 havde fundet, at saltsyregasen dekomponeres af metallisk 

 kalium under udvikling af vandstofgas og danneise af saltsur kali, mente 

 tiengang ogsaa, at saltsyregas indeholdt kemisk bundet vand og at den 

 udviklede vandstofgas skrev sig fra dette; men i 18 10 brød han, som 

 stod friere og ikke var saa sammenvokset med den Lavoisierske skoles 

 syretheori, aldeles overtvært med de ældre forestillinger, og erklærede 

 ilen oxyderede saltsyre for et enkelt stof, saltsyregasen for klorvandstof- 

 samt de s.k. saltsure salte for klormetaller. Scheeles benævnelse deflo- 

 gisticeret saltsyre fandt han ikke længere tidsmæssig, og da klorets be- 

 rømte opdager ikke havde givet det noget enkelt navn, foreslog han efter 

 gasens grønne farve {yhocog) benævnelsen chlorine, som Ga}--Lussac 

 senere af kortede til klor-. 



Imidlertid lærte man ogsaa at kjende jod; Bernard Courtois 

 {ijjj — 1838), en fabrikant i Paris, der tillige var en dygtig kemiker, 

 havde 181 1 af moderluden efter tangaskesalte fremstillet en hidtil ukjendt 

 mørk fast substants, om Inilken Clément-Desormes 3, professor ved 

 conservatoire des arts et métiers (død 1841), ga^' akademiet den første 

 meddelelse høsten 18 13. Gay-Lussac og Dav\- undergav nu, samtidigt 

 og uafhængigt af hinanden, det nye stof en nærmere bearbeidelse, og den 

 lørstnævnte indførte benævnelsen jod efter dampenes violette farve [hueiôrjç). 

 Gay-Lussac offentliggjorde 18 14 fuldstændigt sine undersøgelser over 



' Fysikeren André Marie Ampere (1775— 1S36) mente, at flussyien maatte være en 

 lignende vandstolïorbindelse. lian udtalte dette i breve til Davy (iSio), og eflerat 

 denne havde anstillet forsog, der viste, at flussyrcn iki<e kunde indeholde surstof, op- 

 tog han 1813 Amperes mening, og betragtede flussyre som vandstolïorbindelse af et 

 klor nærstaaende element. 



■^ Davy opdagede iSio bl. a. fosforpentaklorid (trikloridet var 2 aar iforveien fremstil- 

 let af Gay-Lussac og Thcnard). Nogct senere (1815) opdagede han underklor- 

 syre, som samtidigt, uafhængigt af ham fremstiiledes af grev Friedrich von Sta- 

 dion («774 — 1S21) i Wien, der tillige opdagede overklorsyren. 



^ Clemen t-Desorm es er forøvrigt isærdeleshed bekjendt ved el i forening med hans 

 svigerfar, fabrikanten Charles Bernard Desormcs (1777 — 1S62) udført arbeide 

 om svovlsyrefabrikationens theori (1S06), i hvilket de paaviste, at kvælstofoxydet over- 

 forer surstoffet paa svovlsyrlingen ved afvekslende at oxyderes af luftens surstof og 

 reduceres af svovlsyrlingen. — Disse to har ogsaa (iSoi) forst fremstillet kuloxyd ved 

 at lede kulsyregas over glødende kul. 



Vid.-Selsk. Skrifter. I. M.-X. Kl. 1907. Xo. i. 3 



